- Kako se osjećaš? - Kao da ću pobijediti.
- Nikad ne pobijediš. - Ali osjećam se kao da ću pobijediti.
Kako si tako loš u ovome?
Vježbom. Nećeš vjerovati, ali kad sam bio dijete,
imao sam magnetni set za tavlu s kojim sam se igrao u autu.
Izgubio bih od oca dok je vozio.
Nije mogao ni vidjeti ploču, a ja bih svejedno izgubio.
Definitivno vjerujem u to. Zašto ne bih?
Danas mu je rođendan.
Tvom tati?
Da, tek sam shvatio.
Sretan rođendan, tata Wynter.
Vraćam?
Navršio bi...
- Možda 157 godina? - Baš ti hvala.
Samo računam.
Sjajno.
Kad si ga izgubio?
U ožujku je bilo 54 godine.
Sranje.
Žao mi je, A. B. Koliko si imao godina?
On i mama poginuli su u prometnoj nesreći kad sam imao 11 g.
Nije zbog tavle. Bez brige.
Bili su dobri roditelji.
Uvijek me ispituješ gluposti. „Zašto nemaš obitelj?”
Zato.
Imao sam
obitelj.
Zašto mi uvijek dopuštaš da laprdam, A. B.?
- Da bi se osjećala užasno. - I osjećam se.
Trebali bismo stati s ovime.
Moram organizirati ovu večer. Pokušati ne ubiti nekoga. Ili ne biti ubijen.
Hej!
Imaš obitelj. Znaš to, zar ne?
Sve ovo ovdje.
G. Wynteru.
George. George. George.
- Alergije? - Rekla je da ih nema.
Izvrsno.
Tko si ti?
Odmah mi pošaljite A. B.-ja Wyntera. Jebeni zahod mi je začepljen!
Ti si robot Starac s planeta Podvornik. Možda ti to...
- Poslat ću inženjera da popravi zahod. - Hvala.
A ujutro ću razgovarati s vašim bratom.
Pokušavam napraviti nešto sjajno. Ali ti to nikad nisi shvaćao.
Ako mi opet staneš na put, ubit ću te!
Ne, nemoj me zajebavati.
Pola jebene Australije dolazi na ovu zabavu.
Trebam Harryja Stylesa večeras.
Nitko ne želi nastupati u ovoj usranoj kući.
- Da? - Problem u Blagovaonici.
- Valentina Motta. Pusti mene. - Dođite.
- Pusti ih. - Ovo je protivno protokolu.
- Koga briga? - Mene.
Nemamo glazbenog gosta?
Oprostite što prekidam. Netko je otkazao...
- Da, dobro. - Sredit ću to. Spavaća soba Lincoln.
Sranje! Slijedim svaki protokol.
Pitao sam te za alergije. Nosi ovo cvijeće odavde.
- Zašto ja moram čistiti Trippov nered? - Trenutak.
Zašto ja... To je začepljen jebeni zahod.
Sinov rođendan...
O tome govorim... Kad govorimo o drugom tipu...
Jebeš tvoj posao.
- Zamjena. - Gospodine.
Zamijeni ovo dvoje. Oprostite. Hvala.
A. B., sudar ispred Južnih vrata.
Čulo se ondje. Agenti upravo rade na tome.
- Sheila sjedi... - Što ona radi?
- Ne radiš više dolje. - Znaš što? Jebi se, A.B.!
Imamo problem s klokanima.
Nećeš mi oduzeti klokane!
- Ništa ti nisam oduzela. - Ne ti.
On!
...ne bi trebalo biti tako. Ne, razotkrit ću te!
Sve ću im reći! Sve!
Čovjek kojeg tražim. Razgovarala sam s Marvellom o desertima...
Ne odlazim. Ne mogu napustiti Kuću. Ne nakon ovog večeras.
Elsyie, A. B. želi da pripremiš Lincolnovu sobu za Kylie.
- Aha. - Hvala.
Ministre, je li sve u redu?
Halo? Daj mi pet minuta.
Umrijet ću do kraja večeri.
Morate se odmah maknuti s kata. Poslije ćete. Idemo.
- Molim? - Dođi u Žutu ovalnu sobu.
- Da. - Ti si robot Starac...
- Ubit ću te! - Nitko ne želi nastupati...
- O ovome govorim... - Ne ti. On!
Jebi se, A. B.!
- Mislite da se to dogodilo ovdje? - Sad sam uvjerena u to.
REZIDENCIJA
8. TAJNA ŽUTE SOBE
Detektivko Cupp? Jeste li spremni?
Moram na let.
Razumijem. Mi smo spremni.
To je veliki mravar.
Što je veliki mravar?
- Ptica koju ću vidjeti. Moj let. - Dobro.
To zvuči kao... baš veliki mravar.
Ogroman u usporedbi s ostalim pticama kreštalicama.
Velik je.
Cijenim što ste se pojavili pred ovim odborom, detektivko Cupp.
Kao što znate,
istražujemo smrt glavnog podvornika Bijele kuće A. B.-ja Wyntera.
Čula sam.
Kad smo započeli saslušanja, istraga je zatvorena i službeno,
smrt g. Wyntera proglašena je samoubojstvom.
Zapravo, saznali smo i to tijekom dosta teških saslušanja...
Senatori!
Za to prihvaćam punu odgovornost.
Priča o smrti g. Wyntera bila je mnogo
kompliciranija.
Nažalost, to smo shvatili prekasno jer ste vi već bili otišli.
Da pronađem velikog mravara.
Najveću od svih ptica kreštalica,
koliko sam shvatio.
- Da. - Ali vratili ste se.
Pristali ste danas doći ovamo na putu do zračne luke i objaviti
da je osumnjičenik pritvoren u vašoj istrazi.
- Točno, senatore. - Ime osumnjičenika?
Ovo je zatvorena sjednica, det. Cupp,
s obzirom na osjetljivost postupka.
Da, dobro.
Ali zar ne želite čuti kako sam sve shvatila?
- Nešto nedostaje iz Žute ovalne sobe. - Da.
- Jedna vaza iz seta. - Francuski porculan iz 1823.
Niste je vidjeli od 11. listopada, kad je Wynter nađen mrtav?
Tako je.
Ni nećete. Razbijena je. Žao mi je.
Detektivko Cupp, to nije jedino što je nestalo iz sobe.
O, znam.
Tražim sat.
U redu, dobro.
Ovaj?
Ne, točno određen sat.
Aha, shvaćam.
U svakoj je sobi sat na kaminu, osim u Žutoj ovalnoj sobi.
Aha, taj sat, Franklinov sat.
- Nestao je. - Znate li gdje je?
- Ne, sve smo pretražili. - Imate fotografiju?
NESTAO!
- To je velik sat. - Da.
- Mogu li uzeti ovo? - Ne.
Žute ruže?
- U velikoj vazi pokraj vrata. - Da, sjećam ih se.
- Naravno. - Bile su malo uvele.
Ne bih rekao uvele.
- Nego? - Spaljene.
Spaljene?
Divno, svježe cvijeće, isušeno dva dana poslije. Spaljeno.
- Što bi to učinilo? - Nešto nasilno.
Kontaktni herbicid.
- Možda parakvat. - Parakvat.
- Pretpostavljam. - Držite li to ovdje?
Držim li industrijsko sredstvo protiv korova
gdje izrađujem bukete? To je pitanje?
Nažalost, da.
Ne, ne držim.
Ali znam gdje ćete ga naći.
Parakvat? Ne smijemo to više koristiti.
Nikakve kemikalije.
Prije godinu dana rekli su nam da se moramo detoksificirati.
- Sad svjesno uređujemo okoliš. - Što to znači?
Nemam pojma. Ali morali smo se riješiti pesticida poput parakvata.
Sad kad to kažem,
mislim da nitko nije došao pokupiti te stvari.
Da mi je nešto ostalo, bilo bi ovdje.
Izgleda da je još ovdje.
- To je jako čudno. - Da.
- Znate što ću reći? - Da.
Baš čudno.
One noći kad je g. Wynter ubijen, kad smo svi bili zajedno,
imala sam osjećaj da je nešto pomaknuto. Spomenuli ste to.
Nešto ne štima s onom policom.
Ne znate što, ali to vas muči. Nešto je drukčije.
Aha, to!
Da!
Možete li poći s nama?
Zaboga.
- Prepoznajete li ovo? - S mog je stola.
- Zašto... - Teško je objasniti.
- Mogu li je dobiti? - Ne.
- Moja je. - Sadrži parakvat.
- Sestra mi je to izradila. - Sad je to donekle oružje ubojstva.
Dobro.
Možete je zadržati.
Idem.
Hvala vam, Emily.
- Gdje smo? - U Žutoj ovalnoj smo sobi.
Ne. Što radimo?
Tražimo tragove.
U biti... Što je to?
To je čašica.
- Vidite na što ciljam? - Ne.
- Općenito? - Ne.
Sinoć su Bruce i Elsyie bili ondje.
Dvoumili ste između njih. Je li Bruce ubio Wyntera ili Elsyie?
A sad imamo čašicu, ali nemamo Brucea i Elsyie.
Pitam se. Približavamo li se?
- Čemu? - Da otkrijemo tko je ubio Wyntera.
Aha. Da.
Da!
Netko je otišao u spremište one večeri.
Mislim da je tražio otrov, donio je pravu čašu.
Čaša je pala ili je pukla. Ne znam zašto.
A onda je zgrabio ovo.
Našao je otrov, parakvat, i ulio ga ovamo.
Nazvao je A. B.-ja Wyntera u njegov ured
i došao ovamo.
Tj. onamo pa onda ovamo. Te sam noći vidjela dvije čaše.
Jednu na onom stoliću, drugu na onom.
U ovoj drugoj bio je otrov
i izliven je na cvijeće.
Nešto od toga Wynter je vjerojatno progutao.
Netko je bacio vazu.
Mislim da je udarila u ovaj zid.
Te vaze više nema.
Druga je ondje. Ovdje ima udubljenja.
Pretpostavljam da je bila namijenjena Wynteru
i zato je imao male posjekotine na licu.
A kad to nije upalilo, ta je osoba uzela nešto teško,
možda svijećnjak, ali mislim da to nije bilo dovoljno teško.
Mislim da je svijećnjak pao kad je g. Wynter udario u ovaj stol
nakon što je popio otrov. Mislim da je težak predmet bio sat.
Nema sata.
Točno. I mislim da je ovo razlog.
- Mislite da je sat oružje? - Da.
- Rekli ste da je čaša oružje. - Rekla sam da je donekle oružje.
- Moramo naći sat. - Da.
- Znate li gdje je? - Ne, ali znam gdje nisu tražili.
Sat?
Ne, rekao bih ne.
Znate, ne kao tradicionalan „sat sat”.
Zašto navodnici? Što je „sat sat”?
- Ne želim nevolje. - U redu je. Mi smo policija.
Dobro.
Pa, imam jedan lijep ovdje.
Više je poput skulpture tipa s elementima nalik na sat.
Zašto to imate?
Uzeo sam ga iz knjižnice, davno, onda sam čuo da ga g. Wynter traži,
a već je bio prilično ljut na mene zbog nekih stvari.
Kad sam čuo da odlazi, pomislio sam da ću pričekati
i onda ću ga vratiti. A onda se to nije dogodilo.
I evo nas.
Još ne znam je li fora ili ne.
Ne znate?
- Odlazio je? - Što?
- Rekli ste da g. Wynter odlazi, a onda ne. - Iz Kuće.
- U mirovinu? - Valjda.
- Kad je to bilo? - Otkad sam ja ovdje. Nekoliko mjeseci?
Godinu dana.
Jebote! Stvarno?
- Gdje ste to čuli? - U prizemlju.
Imali ste nekakav sastanak?
Ne znam. Možda sam to čuo od starice ili šupka koji radi za mog brata.
- To može biti puno ljudi. - Ne, govorim o onom šupku.
Najvećem šupku na svijetu.
Što? Ne znam o čemu on to govori.
Taj je tip lud. Znate to, zar ne?
- Niste čuli da Wynter odlazi? - Ne.
Ali ne zanima me baš osoblje Rezidencije
jer pokušavam pomoći predsjedniku Morgan da vodi jebenu zemlju.
Jeste li blizu?
Pitate me o Wynterovim planovima za mirovinu
pa mi se čini da niste blizu.
Čekajte malo!
Zapravo, one noći kad je umro, kad je došla ovamo,
zamolio sam je da sve prekine, a ona je odbila...
- O kome govorite? - Jasmine Haney.
Pričala je da radi ovdje 11 godina...
Da, želim biti glavna podvornica. I mislila sam da ću biti.
No večeras mi je rečeno
da neću to postati u skorije vrijeme.
Odjebavala me dok joj nisam pokazao Wynterov leš.
Ne znam je li to povezano s njegovim odlaskom.
One noći kad je g. Wynter umro, šokirao je Jasmine.
Ona je trebala biti sljedeća glavna podvornica. Svi su to znali.
Rekao joj je prije godinu dana.
On ide u mirovinu, ona će ga zamijeniti.
No tijekom prošle godine
svi smo počeli osjećati da to možda neće biti tako.
Nikad nije odredio datum.
Ali koji god da je bio, kao da je stalno pomican.
Prvo, za blagdane.
Teroristički napadi 4. ožujka. Nije mogao otići nakon toga.
Onda Uskrs.
- Četvrti srpnja. - Opet dolaze praznici.
Bila je frustrirana. Rekao sam joj da bude strpljiva.
Trebalo mu je malo vremena, no to je sve.
Vjerovao sam u to, ali i ona.
Do te večeri.
Ne odlazim.
Ne idem u mirovinu. Bar ne još nekoliko godina.
Šok.
I bila je ljuta.
Što?!
Znam.
Nekoliko godina? Čekam već godinama. Neću opet čekati godinama.
Samo razgovaraj s njim.
Dosta mi je razgovora. Kamo me to dovelo?
Hodam uz njega. „Da, gospodine. Ne, gospodine.
Ja ću to riješiti.”
Čistim njegove jebene nerede!
Opet je pokušala razgovarati s njim, no bezuspješno.
Nije bio neki razgovor.
I nije dobila drugu priliku.
- Jasmine Haney? - Da.
- To vas je iznenadilo? - Nije me lako iznenaditi.
Ali priznajem da je sve postalo zanimljivije.
Prethodno sam identificirala nekoliko ljudi
koji su možda igrali ulogu u smrti g. Wyntera.
A sad sam imala još jednu.
To je to.
Ona je to.
Ona je imala najjasniji i najmoćniji motiv. Upravo smo čuli.
Imala je pristup i ima smisla.
Ona nam je sve govorila, pokazivala, oblikovala.
Govorimo o drugim ljudima,
ali ponekad to je ono pred tobom.
Skriva se naočigled.
Ono očito.
Ono u što buljiš. Samo nisi to vidio.
Da, slažem se.
Ali kako?
I kad? Je li djelovala sama?
Očito, sve ima više smisla
ako je još netko uključen.
Znam da je ovo čudno, ali jeste li gledali Ubojstvo u Orient Expressu?
- Novi? - Ili stari.
- Nijedan. - Zašto onda pitate?
- Pročitao sam knjigu. - Ja nisam. Nije u tome stvar.
- Što se dogodilo? - Knjiga je dobra.
Vjerujem. Jednom ću je pročitati.
UBOJSTVO U ORIENT EXPRESSU
Dobro, to je čudno.
Uglavnom, ispada da su svi oni to učinili.
Svi osumnjičenici.
I pitam se...
Čekajte. Slažete se sa mnom?
Što?
- Kad sam rekao da se skriva naočigled. - Da.
I prije ste se slagali sa mnom, ali samo ste me ismijavali.
Da.
Da. Prije ste me ismijavali, ali ovaj put nećete?
Ne.
Samo ću se vratiti na početak.
Ponekad to je ono pred tobom.
Skriva se naočigled.
Ono očito. Ono u što buljiš.
Samo nisi to vidio.
Da.
Slažem se.
- Je li to... - Jest.
Wynterov dnevnik?
Na polici, u sobi koja nije nikog zanimala.
Gdje je jedino mjesto gdje nitko ne gleda?
Ja imam jednu od onih limenki koja izgleda kao limenka Cole,
ali možete odvrnuti dno.
Uglavnom, niste to mislili.
Soba s knjigama.
Nikoga nije briga za sobu s knjigama.
Trebala sam to prije shvatiti. Očito je.
Njegove bilježnice, dnevnici... Poput starinskih knjiga.
Sve je zapisivao u njih.
Knjižnica. Omiljena prostorija g. Wyntera. Dolazio bi ovamo svako jutro
i svaki dan prije odlaska.
Samo nisam to vidjela. Zato je to i učinio.
- Pročitali ste ih? - Pokušala sam.
I?
Bili su smiješni,
mudri, samokritični, neočekivano velikodušni, potresni.
Bio je iskren oko nekih osjećaja, pozitivnih i negativnih.
Prezirao je Lilly Schumacher, što me uopće nije iznenadilo,
ali intenzitet prijezira jest.
Njegov odnos s g. Gotthardom je propao. Nije volio Trippa.
Mislio je da je loše da je Marvella blizu noževa,
a Sheila blizu votke.
Vodio je neobičnu knjigu s akronimima i brojevima
koji mi tada nisu imali smisla,
ali pokazala se vrlo značajnom.
To vam je pomoglo?
Jako. I to prije no što sam došla do zadnje stranice.
- Što je bilo ondje? - Ništa.
Oproštajno pismo.
Da, ali to nije bilo oproštajno pismo. Ali ja to nisam znala.
Oprostite. Možda je bilo oproštajno pismo?
Od početka sam vjerovala da se g. Wynter nije ubio.
Ali tako je zvučalo.
Ali sad, u kontekstu veće stranice, očito nije bilo, ne izvorno.
Nisam to još mogla objasniti.
- On ju je iščupao? - Ili netko drugi?
- Slučajno? - Namjerno?
Je li netko znao da je to ovdje?
- Tko? - Angie.
- Jasmine. - Zašto ga je nosio?
- Kako ga je nosio? - Što znači?
Ako je ubijen u Žutoj ovalnoj sobi, zašto ima oproštajno pismo u Igraonici?
Je li to slučajnost?
Što ste odlučili?
Nisam ništa odlučila jer tad je sve otišlo kvragu.
Gore. Odmah.
Ma to sam ja. To je moja furka.
Nisam sretan, det. Cupp.
To nije dobro jer vi ste najvažnija osoba na svijetu.
- Zašto niste sretni? - Što radite ovdje?
Tko vas je pustio natrag u kuću?
Hoćete vi?
U redu. Dobro. Da. Prije nego što svi počnu upirati prstom.
- Harry. - Nije jedna osoba odlučila.
Odluku su donijele različite strane.
- Zvali ste me! - Harry!
Da, dobro. Zamolio sam det. Cupp da se vrati.
Predsjedniče, mislim da je važno da se ovo riješi.
- Šteta nastala na saslušanjima u Senatu... - Nisi mi rekao.
Ne živite ovdje.
Bijela kuća. Ja sam predsjednik.
- Je li tebi rekao? - Ne.
Ni meni nije rekao. A mi imamo nadležnost.
Koji kurac?
Nemate nadležnost.
Čuvar iz kampa je ovdje?
Nadležnost Policije NP-a...
...je NP Grand Teton.
Uobičajena pogrešna percepcija.
MP ima nadležnost. Zato sam ovdje.
- Vidite li uniformu? - Da, upadljiva je.
Uvijek s uniformom. Spavate u tome?
Dobiva poštovanje bez obzira na to kad spavam u njoj.
Uvijek sam na dužnosti.
Ova je slika bila u Crvenoj sobi u noći ubojstva.
Dobro.
Slike koje su bile ovdje sad su u Zelenoj sobi.
Slika iz Zelene sobe, na njenom je mjestu jedna od tih slika, sad je u Crvenoj sobi.
Toliko boja. Je li ovo važno?
- Da. - Zašto?
Jer sad znam točno kako je A. B. Wynter ubijen.
Riješili ste slučaj.
Ne, riješila sam dio slučaja. Vrlo važan dio.
Znala sam kako, no ne i tko je to učinio.
Ali znala sam kako da shvatim i taj dio.
Rekla sam predsjedniku da trebam dva sata, da prikupi ljude s mog popisa
i dođe s njima u Istočnu sobu i reći ću mu tko je ubio Wyntera.
- I? - I pristao je.
- Zašto dva sata? - Za promatranje ptica.
I za završne detalje.
Elsyie Chayle. Tako je.
Det. Cupp želi vas vidjeti. I vjerojatno biste se trebali obuti.
Da.
Odličan izbor.
I morali ste opet srediti imunitet da bi se netko pojavio.
U zamjenu ste pristali doći ovamo.
Tako je, senatore.
Je li ona ovdje?
Gdje je?
Na licu je mjesta.
Ma daj!
Imam obalnu vranu, bjelotrbog djetlića i riđotrbog ćuka.
Znam da je načelnik Dokes uzbuđen zbog tog zadnjeg.
Uvijek je dobro kad vidiš ćuka.
Dobro, hvala svima što ste došli.
Cijenim što ste odvojili vrijeme da mi se pridružite.
Svaka čast najmoćnijem čovjeku na svijetu.
Hvala, predsjedniče.
Ma zajebavaš me.
Dobar dan, kompe.
G. Doumbe, hvala što ste ovdje.
Ja sam Cordelia Cupp, bit ću vaša domaćica.
Prije nego što počnemo...
Prvo, samo se želim uvjeriti da su svi ovdje
zbog ubojstva A. B.-ja Wyntera.
Ako ste ovdje zbog drugog ubojstva, to je velik problem.
Molim vas, recite mi.
Ne dirajte predmete ili umjetnine jer bi mogle biti vrijedne
i/ili sadržavati otiske prstiju ubojice pored vas.
Odgovarat ću na pitanja.
Počet ćemo u Igraonici na trećem katu,
a zatim ćemo se polako spuštati.
Objasnit ću. Nadam se da svi nose udobne cipele.
Ili bilo kakvo pokrivalo za stopala, to bi bilo sjajno.
Dobro.
Posljednja stvar i jako je važna.
Mnogi detektivi, čak i oni pravi,
naprave ovakvo okupljanje kad već znaju tko je to učinio.
Oduvijek mi je to bilo čudno.
Ali sad sam ovdje da vam kažem
da ne znam tko je ubio A. B.-ja Wyntera.
Znam da je ubijen.
Znam da ga je ubio netko iz ove sobe.
Nadam se da vam je predsjednik to rekao.
Ali ne znam tko.
No sigurna sam da ću znati kad završim s ovime.
Dakle, ako ste ubili A. B.-ja,
žao mi je, ne možete sad otići. Znat ću.
Ako niste ubili A. B.-ja, žao mi je, ne možete sad otići
jer ću mislite da jeste i vjerojatno imati dokaze za to
jer ste definitivno učinili nešto grozno.
Dakle, vežite se.
Nema izlaženja.
Vidimo se u Igraonici.
- Je li to istina? - Što?
- Da niste znali? - Apsolutno.
Mislili ste da ćete shvatiti usput?
Znala sam da hoću. Ima ta jedna ptica.
Raznopojac ima to nešto što radi.
Zna da je kukac u blizini, ali ne zna točno gdje.
Iznenada raširi krila
i natjera kukca da trepne.
Pazite na to.
Treptaj.
Vratimo se na večer zabave.
Slučaj je počeo kad je vaša mama čula udarac,
došla ovamo i našla g. Wyntera mrtvog.
Ja sam stigla 30 minuta poslije,
a vi ste svi vjerovali da se ubio,
pogotovo vi.
Ovo je samoubojstvo.
Odmah sam rekla da griješite i da ja imamo pravo.
I to je naš odnos otad.
Ovo će biti dug obilazak.
Možete otići.
Ubrzo nakon što sam došla rekla sam vam kako znam da ovo nije samoubojstvo.
Nema noža.
Ali nije stvar samo u nožu.
Krv na košulji koju je g. Wynter nosio, koja nije bila njegova.
To su bile krv i košulja australskog ministra vanjskih poslova Rylancea.
G. Wynter ljubazno se zamijenio s njime
u svom uredu sat vremena prije.
Razlog zamjene...
Iako je fascinantan, nebitan je.
- Smijem li ja ići? - Naravno.
Za neke stvari trebalo je malo više,
ali prvo i najvažnije bio je nož koji je nestao.
To je dovelo do otkrića da je doista postojao nož,
i to dobar nož,
i da pripada vama, g. Gotthard.
Uzeli ste ga s mjesta zločina i pokušali ga uništiti.
To ste priznali.
Kad sve ovo završi, želim razgovarati o vlastitom uredu.
Jedan list libanonskog cedra
i puno laganja dovelo me do gđe Cannon,
koja je bila u ovoj sobi kad je Wynter ubijen
i pila votku koju je trebala odnijeti gđi Cox.
Nosili ste votku majci?
Mogu li pušiti ovdje?
Ne.
Je li gđa Cannon bila upletena u smrt g. Wyntera? Ne znam.
Ne još, ali bila je ovdje.
G. Gotthard i gđa Cannon bili u ovoj prostoriji.
A onda sam saznala još jednu važnu činjenicu,
ovaj put od jedne od rijetkih osoba koja mi te noći nije lagala,
patologinje Anne Dodge.
Gđa Dodge potvrdila je ono što sam već sumnjala.
Wynter je umro od udarca tupim predmetom u stražnji dio glave, progutao je otrov
i bio je mrtav prije nego što su mu prerezali zapešća.
Nije si sam prerezao zapešća.
Jer je bio mrtav.
Aha! Dobro, kužim.
Hvala.
Čudan čovječuljak.
Tad sam već vjerovala da je g. Wynter odvučen u ovu sobu,
a izvješće Anne Dodge to je i potvrdilo.
G. Wynter nije se ubio u Igraonici.
Nije ubijen u Igraonici.
Dovukli su ga ovamo.
- Odakle? - Odavde, iz sobe 301.
U noći državničke večere soba 301 se renovirala.
Predsjednik Morgan i Elliott organizirali su lažnu renovaciju
da sestra Harryja Hollingera ne može boraviti u Bijeloj kući.
Prvi trag da je ova soba dio svega jest
što su vrata bila zalijepljena, neobično.
Još neobičniji bio je miris boje.
Ovo je ipak bila lažna renovacija
samo da zadrži Harryjevu navodno nepodnošljivu sestru izvan kuće.
Prestanite, molim vas.
Stvarno je draga osoba.
Ispod boje našla sam svježu krv,
a onda još jedan neobičan obrat.
Zreo mladi detektiv odsjeda preko puta u hotelu Hay-Adams
i vidio je bljeskajuće crveno svjetlo u ovoj sobi
ubrzo nakon što je g. Wynter umro.
Svjetlo koje sam uspjela otkriti na zapešću Trippa Morgana.
Ovaj jebeni sat. Baš imam problema s njim.
Bila sam uvjerena u upletenost g. Morgana,
ali morala sam ga čekati da mi to otkrije, što je učinio prilično detaljno. Hvala.
Na čemu?
- Što ste objasnili što se zbilo. - Nisam ništa rekao.
- Je li vam nešto rekao? - Da.
Sranje.
Det. Cupp vas treba.
Znala sam da je Tripp bio ovdje zbog mladog detektivka,
ali to je bilo to i znala sam da neće razgovarati sa mnom,
da je s time završeno.
- Pored klavira? - Da.
Ali on voli pričati.
Ponekad jednostavno moraš sastaviti pravu kombinaciju.
George McCutcheon. Jedan jedini George McCutcheon.
Ma šalim se. Znam da vas je troje.
Što ima, George?
Samo jedan Tripp. Hvala Bogu na tome, zar ne?
Jesi li vidio onu detektivku? Izgleda kao Indiana Jones, tako nešto.
„Najbolja detektivka na svijetu.”
Valjda se trebamo naći ovdje.
Gnjavi me, George.
Kažem ti, nemam ništa s ovim.
Nemam jebeno ništa s A. B.-jem.
Tip mi je došao u sobu, bio je lud. Ali to je jebeno to. Znaš?
Čudno me gledaš.
Mogu li ti nešto reći, G.?
Te noći kad je bila večera bio sam sjeban.
Ti si nekoć tulumario, ne?
Da, znaš.
Znači, imam jebenu zabavu.
Moj brat govnar ne da mi da dođem na zabavu
s Australcima koji znaju tulumariti.
Otišao sam u sobu na kraju hodnika
da me svi ti šupci ostave na miru i jebeno sam zaspao, ne?
Jebeno sam zaspao.
A onda se probudim.
Dobri smo si, ne? Ovo je samo razgovor između nas. Zar ne, stari?
Dobro. Čovječe, probudim se,
i A. B. Wynter je na tlu
pored mene, mrtav. Mrtav!
Jebote!
Poludio sam jer sam se maloprije svađao s njim u svojoj jebenoj sobi.
I onaj lažni električar zna da smo se svađali.
Pogledao sam niz hodnik i vidim onu ludu pijanu batlericu.
Ali mislim da ona mene nije vidjela.
Vratio sam se i primio A. B.-ja... Stari, nisam ponosan na ovo. Ne, George?
Nisam ponosan, ali podigao sam ga
i početi ga vući niz jebeni hodnik.
Ne znam kamo idem.
Odnio sam ga u Igraonicu i ondje sam ga ostavio.
Otrčao sam natrag u drugu sobu
i vidio jebenu krv.
Uzeo sam malo boje. Da, frajeru, ozbiljno.
I prebojio sam sve.
Jebeno stručno, znaš?
Dobiješ taj adrenalin. Možeš sve.
Stari, ispalo je da znam bojiti!
Bio sam gotov. Ovo je završeno.
I, čovječe, pogledao sam na tlo i vidio jebene ključeve,
Koji kurac, čovječe?
Vratio sam se niz hodnik jebeno brzo.
Ali tiho, poput pantere,
jer ne želim probuditi Elliottovu mamicu.
Uzeo sam ključeve, vratio ih A. B.-ju u džep
i osjetio komad papira u sakou.
Izvučem ga. Stari, to je jebeno oproštajno pismo.
A. B. se ubio.
Jebote!
Upravo sam to sjebao. Da sam ga ostavio ondje, bilo bi dobro.
Što ću sad? Odvući ga natrag?
Što ako me netko vidi? I mrtav pijan sam.
Tad sam možda zajebao, zar ne?
Ludio sam. Srce mi tuče 500 otkucaja u minuti.
U redu, ovo mora izgledati kao samoubojstvo ovdje.
Dakle, otišao sam u ured njemačkog slastičara.
Znam da taj jezivi gad ondje drži noževe.
Stalno posuđujem njegove noževe za svakakve gluposti.
Jednom sam morao podrezati remen s ogrtača.
Uzeo sam njegov nož i samo pilio.
Uglavnom, zgrabio sam nož, vratio se u sobu
i napravio sam što se jebeno moralo, G.
Prerezao sam mu zapešća, bacio nož, vratio pismo i otišao.
I to je sve što sam učinio.
Kao što sam rekao, nemam baš nikakve veze s tim.
Ne, mislim da se neće pojaviti. Dobar razgovor, G. Vidimo se.
- To je velika... - Što?
Daj, serete!
Moji noževi?
- Moja mamica? - Govnar?
- Vidjet ćeš ti pijanu batlericu. - Lažni električar?
To je stvarno sjebano, Trippe.
Možda si me trebao pozvati na večeru.
Je li Tripp kriv?
Je li Tripp ubio A. B.-ja Wyntera? Neću odgovoriti na to pitanje. Ne još.
Ali reći ću da g. Wynter nije ubijen ovdje.
Zapravo, bio je mrtav gotovo 20 minuta kad ga je Tripp vukao niz hodnik.
Opet smo suočeni s istim pitanjem s kojim smo ušli u sobu.
Odakle i tko?
Ovaj je put još nevjerojatnije i neočekivanije.
Otkud?
Odozdo.
U noći državničke večere
Kylie Minogue našla je krv u Lincolnovoj spavaćoj sobi.
Mislim da je g. Wynter doveden onamo, ali samo privremeno,
kao kratko odmorište
za osobu koja ga je odvukla iz Žute ovalne sobe
i koja će ga nositi stubama do sobe 301.
Zašto kažem da je odvučen iz Žute ovalne sobe?
Jer ste to vi rekli da ste vidjeli. Pod prisegom.
Vidio sam ga kako vuče tijelo
iz Žute ovalne sobe.
Dakle, odatle, iz Žute ovalne sobe.
Ali tko je to učinio?
I to ste vidjeli, zar ne?
Na savjet odvjetnika...
Ne moraš to raditi.
Koga ste vidjeli da vuče g. Wyntera iz Žute ovalne sobe?
Njega!
Bruce Geller, mrzovoljan, ali izgleda i simpatičan inženjer
koji se svađao s g. Wynterom i Trippom te noći
i kojeg je Lilly vidjela u Žutoj ovalnoj sobi poslije.
Ali kad ste ga vi vidjeli, g. Doumbe, vukao je A. B.-ja Wyntera ovim hodnikom.
Zašto?
Pa... To je kompliciranije.
U Bruceovom umu jer je prikrivao zločin
za koji je vjerovao da je počinila žena koju voli,
Elsyie Chayle.
Kvragu.
Bruce i Elsyie bili su u vezi.
Te je večeri Bruce zatekao Elsyie ovdje, bila je izvan sebe
zbog nedavne svađe s g. Wynterom u Žutoj ovalnoj sobi.
G. Wynter bio u toj sobi,
Bruce ju je pokušao utješiti, ali ona to nije htjela.
Ubit ću ga.
Bruce je ostavio Elsyie ovdje...
hodao niz hodnik do dizala,
ali onda, zabrinut za nju, okrenuo se
i vidio je da trči iz Žute ovalne sobe.
Kad je ušao u sobu,
pronašao je g. Wyntera mrtvog.
I zato, kao svaki dobar čovjek,
počistio je to,
što je uključivalo i premještanje g. Wyntera iz sobe.
To je g. Doumbe vidio.
Važno je reći da Elsyie ima drukčiju perspektivu.
Ona vjeruje da je Bruce ubio g. Wyntera.
Tvrdi, kad se vratila u sobu,
da je g. Wynter već bio mrtav i nije vidjela Brucea kad je otišla.
Bruce je imao problema s g. Wynterom.
I znala je da je ljut zbog načina na koji se ponašao prema njoj.
Uglavnom, vjerujete li Bruceu ili Elsyie...
- Elsyie. - Elsyie.
Bruceu.
U svakom slučaju, Bruce je premjestio g. Wyntera,
odvukao ga u Lincolnovu sobu,
ostavio ga dok je išao gore i zalijepio vrata sobe 301
da lakše uđe kad se vrati noseći g. Wyntera.
A onda ga je odnio i ostavio ga ondje.
Znam to jer ste ga vi vukli ovdje.
Vi ste vjerojatno jedini koji bi mogao odnijeti g. Wyntera uza stube.
I Tripp je našao vaše ključeve u toj sobi.
I tako,
sad smo ovdje
gdje je sve počelo.
Vjerujem da je g. Wynter ubijen u ovoj sobi.
Što znači da imamo samo jedno pitanje.
Tko je to učinio?
To mora biti on, zar ne? Inženjer Bruce.
- Mogla bi biti ona. - Nije ona.
Ni ja ne mislim, Margery.
Ali jedno je od njih, zar ne? Bruce ili Elsyie?
Ovo je postalo dramatično.
Hvala. Da, to sam i ja mislila.
Sigurno su Bruce ili Elsyie. Ali čim sam to pomislila,
dopustila sam si da pomislim suprotno, što uvijek treba činiti.
Što ako nisu oni?
Je li moguće da oboje možda govore istinu? Da nitko od njih nije ubio g. Wyntera?
U to vrijeme
Elsyie je stajala pokraj ormara, a Bruce pokraj dizala.
Treća je osoba ubila g. Wyntera u Žutoj ovalnoj sobi.
Je li to moguće?
- Da! - Ne!
Kako to mislite, treća osoba?
- Tko? - Kako bi ušli?
Kroz ona vrata.
- Može li netko to učiniti? - Netko je to učinio.
On.
Treći Čovjek.
Rekao je da je bio u toj sobi.
Čula sam ga u sobi.
Vidio sam ga kako izlazi iz te sobe u hodnik.
Imam imunitet.
Znao sam!
„Jojsiga, ja sam samo glupi prodavač koji voli Australce
i slučajno sam ušao u Bijelu kuću.”
On je tip iz onog filma.
Ed Norton, Iskonski strah. Odličan film.
To je gluma. Sere.
On je plaćeni ubojica.
I radim za tebe.
Ma šalim se!
To je bilo dobro.
Zar ne, ljudi?
On je novi Russell Crowe.
Razmišljala sam o tom scenariju, da je g. Doumbe kriv.
Priznao je da je bio u toj sobi.
Mogao je ući ovamo, ubiti g. Wyntera, vratiti se u sobu i nazvati mamu.
Ne, ne. Tetu.
Ovo je moguće i ne odbacujem to.
Ali pretpostavimo da to nije g. Doumbe.
Samo na trenutak. Je li možda netko drugi?
Netko tko je usred svega.
Četvrta osoba koja dođe u sobu
prije nego što g. Doumbe uđe u sobu, nakon što Elsyie ode,
a onda ubije g. Wyntera prije nego što se ona vrati.
Je li to moguće?
- Da! - Ne!
Ne! Nemoguće, zar ne?
A ipak, iako prepoznajem
naizgled nemogući scenarij, ne mogu to pustiti.
Jer dok sam sinoć provodila vrijeme u ovoj sobi, otkrila sam neobične stvari.
Na kaminu nedostaje velik sat.
Nestala vaza.
Cvijeće spaljeno otrovom.
Stvari koje ne mogu objasniti Bruce, Elsyie ili g. Doumbe.
Stvari koje sugeriraju prisustvo druge osobe.
Ali ta je osoba ovdje.
Dvoje ih je, troje. A ako stvarno trebate i četvrtog, ubacite njega.
Nije fora.
Zašto se toliko trudite oko nečeg toliko malo vjerojatnog?
Izvrsno pitanje, g. Hollingeru.
- Stvarno? - Da.
To me iznenađuje koliko i vas.
To pitanje postavlja promatračica ptica o svemu što vidi.
Zašto? Zašto bih uopće razmišljala o tome?
Zašto bih išla u najnečuvenije, najekstremnije,
najnevjerojatnije od svih mogućih rješenja ovog misterija?
A moj odgovor jest...
golub selac.
To je vaš odgovor?
Nisam to očekivao.
Golub selac jednom je bio najbrojnija ptica na svijetu.
Početkom 19. st. bilo ih je na milijarde.
Milijarde. Krajem 19. st. bili su gotovo izumrli.
Mislilo se da jesu, u divljini.
A onda, 1907. g.
malo jato viđeno je u ruralnoj Virginiji.
To je posljednje poznato viđenje goluba selaca u povijesti.
Znate li tko je vidio te ptice?
Vi.
Godine 1907.
On.
Alexander Hamilton.
- Jesi li ti jebeni idiot? - Začepi.
Teddy Roosevelt.
Predsjednik Teddy Roosevelt posljednja je osoba
koja je vidjela goluba selca u divljini.
Ni on nije mogao vjerovati. Činilo se nemogućim.
Prkosilo je logici.
Velik promatrač ptica, a Teddy Roosevelt je to doista bio,
traži kontekst, razumije odnose i povijest.
Ono što vidite mora imati smisla,
a to jato divljih golubova nije imalo smisla. Bili su izumrli.
Ali morate vjerovati i sebi
jer znate što vidite,
čak i ako sve drugo kaže: „Ne, nije to.”
Vi znate. On je znao. Ja znam.
Što to?
Da je ubojica ušao kroz ona vrata
s čašom otrova, parakvata.
Da je htio da g. Wynter to popije i da je g. Wynter to popio,
samo malo, i bacio ga na cvijeće pokraj sebe i spalio ga.
Da je ubojica bacio vazu na g. Wyntera, ali je promašio.
Da se ova vaza razbila o ovaj zid
i da su krhotine te vaze pogodile g. Wyntera u čelo.
Da je ubojica tad uzeo velik sat s kamina,
najveće, najteže i najpristupačnije oružje ubojstva u ovoj sobi
i udario g. Wyntera po glavi i ubio ga.
To znam.
- To je nemoguće. - Nevjerojatno, no nije nemoguće.
Nemoguće je. Kažete da je netko ušao u tu sobu.
- Prije g. Doumbea? - Da.
Zatim dolazi u ovu sobu dok je g. Wynter sam nakon svađe s Elsyie?
- Da. - I onda ubije A. B.-ja?
- Da. - I što onda? Kamo ide?
- Kroz vrata. - Bilo je ljudi s druge strane.
G. Doumbe je ondje razgovarao s mamom.
- Ne ta vrata. - Koja vrata?
- O, Bože. - Sranje.
Ona vrata.
Da, ne vidim ih.
Jer ih nema, g. Doumbe.
Više ne. No u noći ubojstva ondje su bila vrata.
Prolaz između Žute ovalne sobe i Sobe sporazuma.
Ja sam ih vidjela, ali nije mi to zapelo za oko.
Čak i dok sam danas bila ovdje i otkrivala druge zanimljivosti,
to mi je promaknulo.
Tek kad sam shvatila da su neke slike premještene
i da je ova donesena ovamo kako bi pokrila sad veći prostor...
Tad mi je sinulo.
Vrata su zapečaćena, skrivena, zamijenjena ovim zidom.
Vrata koja nemoguće čine mogućim
i čine sve vas osumnjičenicima.
- Ne! - Ne!
Jebote, opet. Ma daj.
- Apsolutno ne. Ne ja. - Tako je.
Da, vi!
Svi vi.
Mogućnost da je netko mogao ući i ubiti g. Wyntera
i onda izaći kroz ta vrata znači da ste svi vi ovo mogli učiniti.
Čak i vi. I vi.
I vi.
Jer ako griješim, onda je netko od vas to učinio.
Nitko ovdje nema čvrst alibi
za to kratko razdoblje kad je g. Wynter ubijen.
I činjenica da ste činili druga bizarna sranja poslije
ne znači da niste učinili ovo.
Štoviše, povećava se vjerojatnost da jeste.
Da ste ga ubili.
Svakako se činilo da ga svi vi želite ubiti.
Svađali ste se s njim.
- Jebi se, A. B.! - Kao da imaš nešto protiv mene.
Evo razbijenog stakla!
Ne odlazim.
Ovo je moj desert. I bit će poslužen na moj način.
G. Wynteru, preklinjem vas.
Vikali ste na njega.
Što?!
Prijetili ste mu.
Drži jezik za zubima.
Otvoreno ste razmišljali o tome da ga ubijete.
Neće me otpustiti ako više nije ovdje.
Neki su čak i rekli da će ga ubiti.
Ja ću te...
...ubiti.
A netko od vas je to i učinio.
Dakle, recite mi. Tko je zapečatio vrata?
Jasmine je naredila da se vrata zapečate.
Vidio sam da se to radi i bilo mi je čudno.
Budući da predsjednik i g. Morgan više ne žive ovdje,
rekli su mi da je Jasmine to naredila.
Biste li to spomenuli, gđo Haney?
Ne, ne bih, gđo Cupp.
Detektivko.
Zar mislite da ja imam nešto s ovime?
Htjeli ste ovaj posao više od svega. Osjećali ste se izdano.
Svađali ste se s njim. Dakle, da.
Možda.
Vi ste zapečatili vrata?
Da, jesam.
No to nije bila moja ideja.
- Bila je to naredba. - Čija?
Nazvao me i rekao mi da se pobrinem za to.
- Tko? - On.
- On? - Što?
To je laž.
Perry, to je laž.
Perry?
Da. Jasmine!
Det. Cupp.
Niste zvali?
- Nazvao gđu Haney da zapečati vrata? - Da.
Ne, o čemu pričate?
Nazvali ste me. Razgovarali smo.
Ovo je drugi put da poričete poziv za koji je netko rekao da ste obavili.
Znam da se to nije dogodilo. Laže.
Ag. Rausch je lagala
kad je rekla da ste naredili da se Tajna služba makne s drugog kata?
Nazvao je u 21.22.
Da, ludo je!
Perry, molim te.
Da.
Slažem se.
Jesi li imao problema s A. B.-jem?
Što? Ne. Zašto me to pitaš?
Mislim, ne baš.
- Nisam ovo učinio, gđo Cupp. - Detektivko.
Morate mi vjerovati.
Definitivno ne moram.
Imate pticu na tapetama
u spavaćoj sobi.
Izgleda gotovo kao dugonogi drozdalj.
Nisam sigurna da jest, ali to bi bilo prikladno.
Dugonogi drozdalj neuhvatljiva je ptica,
ali ne na tradicionalan način, nije je samo teško uočiti.
Teško je odrediti što je to uopće.
Zove se dugonogi drozdalj, ali zapravo uopće nije dugonogi.
Pjev mu je gotovo trbuhozboran,
kao da dolazi od negdje drugdje.
Možda
to niste bili vi.
Možda je to bila naredba.
Možda je netko zvao.
A možda to niste bili vi.
Možda se netko samo pretvarao da ste vi,
koristeći vaš glas,
prikrivajući svoj vlastiti, skrivajući se.
To je moguće.
Ovo...
je...
nezgodno.
To sam bila ja.
Ja sam to učinila.
Naredila sam pečaćenje vrata i odglumila Elliotta.
Ide mi to. Znate to.
Elliott je neodlučan.
„Ovaj, pa... To je... To je zeznuto.”
Mogu. I jesam.
- Što? - Zašto?
G. Wynter i ja smo se posvađali ranije te noći, zbog večere.
Rekao je grozne stvari o meni.
U žaru sam uzela njegov dnevnik i istrgnula sam stranicu.
Osjećala sam se grozno. Poslije sam ga tražila
i tad sam čula svađu između njega i Elsyie ovdje.
Otišla sam, ali odmah sam se vratila jer je baš bilo nasilno.
I tad sam ga vidjela.
Ondje.
Mrtvog.
Ubili su ga.
Tko?
- Oni. - Ne!
Bili su ovdje, u sobi,
i bilo je točno kako ste rekli.
Ona i Wynter su se svađali. Gađala ga je vazom.
Promašila je i porezala ga.
Bruce je došao nakon toga i udario ga satom.
To su mi rekli.
A otrov?
To je bilo za njezinog muža. Uništavao joj je život.
Htio je da ostanem bez posla, htio me uništiti.
Planirala ga je ubiti.
Njega sam htjela ubiti!
To je rekla.
Te je noći otišla u spremište kad nema nikoga
i pronašla je otrov.
Nazvala je A. B.-ja jer mu je morala reći da će kasniti s čišćenjem Lincolnove sobe,
Kad je došla ovamo nekoliko minuta poslije i g. Wynter se suočio s njome,
shvatila je da će izgubiti posao i poludjela je.
Tad je bacila vazu. Otrov je došao poslije.
Nije bilo mnogo krvi pa su odlučili namjestiti da izgleda kao samoubojstvo.
Njegova ideja.
Izrežirali su to. Točno kao što ste rekli. Ili dosta blizu.
Uzeli su čašu iz susjedne sobe.
Ulili su mu otrov niz grlo.
Ostatak su bacili u cvijeće.
- To je sjebano. - Vidjela sam dvije čaše.
Druga je bila moja. Trebalo mi je piće.
Zbog pisma.
Nisam znala što da radim. Bilo mi ih je žao.
Znam da ovo zvuči ludo, ali izgledala je tako
prestravljeno.
Ima kćer.
On ju je samo htio zaštititi.
Stranica koju sam slučajno poderala iz dnevnika bila je poput oproštaja.
Nije to bilo, ali tako je zvučalo.
Shvatila sam što bi im to značilo, da prodaju priču.
Dala sam im pismo.
Ugurao ju je u sako g. Wyntera
i odnio ga.
Vratio se i sve počistio. Ja sam mu pomogla.
Pokupila sam komadiće vaze, usisala.
Zaboravili ste čaše.
Bilo je pogrešaka.
- A sat? - Rekao je da zna kako ga se riješiti.
Onda su smislili svoje priče. Savršeno nedosljedne.
A vrata? Zašto ste zapečatili vrata?
Uspaničarila sam se.
Kad ste istraživali na trećem katu, nisam bila zabrinuta.
Mislila sam da će sve ovo proći.
Ali kad ste došli ovamo, prije nego što ste otišli, zabrinula sam se.
I nakon što ste otišli, bojala sam se da ćete se vratiti.
Ili netko drugi.
Samo sam htjela da soba izgleda drukčije.
Da osjećaj bude drukčiji.
Htjela sam ih zaštititi.
Užasno mi je žao g. Wyntera.
I žao mi je njih.
No ipak...
Žao mi je.
- Treptaj. - Da!
Pazite na to. Treptaj.
Što?
Bili ste tako blizu.
Tako blizu.
Neočekivano ste me impresionirali, Lilly.
Tako pametno. Tako snalažljivo.
Nevjerojatno ste to izveli.
Danas, te noći.
Toliko dijabolično, više nego što sam zamišljala.
Što se događa?
Nekako bih vas našla, sigurna sam.
Ali bili ste blizu.
Uništilo vas je samo to pitanje koje promatrač ptica neumoljivo pita.
Zašto? Zašto ste zapečatili vrata, Lilly? Da osjećaj bude drukčiji?
- Trebali ste nešto bolje od toga. - Ja...
Postojao je drugi razlog. Jer ste nešto skrivali.
Nešto s vašim otiscima.
Nešto što dokazuje da ste vi ubili A. B.-ja Wyntera.
- Detektivko Cupp! - Žao mi je zbog ovoga, predsjedniče.
To, jebote!
Moram nazvati tatu.
Zašto?
Zbog sata.
Zašto si to učinila, Lilly?
Mogu ja to preuzeti, osim ako...
Ili... Ja ću početi pa vi možete uskočiti?
Učinila je to jer vas mrzi. Pod „vas” mislim na vas, g. predsjedniče.
Ali i na sve vas.
Kuću. Doslovno kuću.
Fizički prostor. Jeste li vi vidjeli Plavu sobu?
To ne radiš osim ako stvarno ne mrziš ovo mjesto.
Ali i kuću kao ideju.
Kao instituciju. Ona to mrzi.
Povijest. Tradicije. Osoblje. Ono što predstavlja.
Ameriku, valjda.
A g. Wyntera mrzila je više od svega jer je to sve predstavljao.
On joj je bio na putu i to već jako dugo.
On je sabotirao Wellness Božić.
Ona je htjela iznova osmisliti Bijelu kuću i možda čak i sve doslovno uništiti.
On je obožavao kuću i bilo mu je stalo do nje,
do ljudi, instalacija, umjetničkih djela i budžeta.
Bilo mu je stalo do vas, predsjedniče. I vas, g. Morgane,
i običnih Amerikanaca
koji su ovamo došli iz svih krajeva zemlje.
Njoj je to bilo baš jako glupo.
Dobro mi ide?
Ubila ga je jer ga je mrzila, ali i zato što ga se bojala.
Želite znati zašto? Evo zašto.
Jer je u noći državničke večere saznala
da će je razotkriti.
To je svađa koju je g. Gomez čuo u uredu g. Wyntera.
Nije bio Harry Hollinger, bila je to Lilly Schumacher.
Upravo je to rekla. Priznala je.
To je ta genijalnost ovog ludog pokušaja
da smjesti Bruceu i Elsyie, mnogo izrečenog bila je istina.
Posvađali su se, rekao joj je grozne stvari,
iščupala je stranicu iz dnevnika.
- Istina. - Kako to mislite, „razotkriti”?
Htio je reći vama i g. Morganu sve sebične, apsurdne i izopačene stvari
koje je napravila. Vjerojatno niste znali za to.
Sve je to pedantno bilježio u dnevniku.
Sve te laži, obmane, prohtjevi
i generalno usrano ponašanje. Sve je bilo ovdje.
To ju je uplašilo.
Oprostite.
Žao mi je. Stvarno?
To je to? To je sve?
Da, svađali smo se.
Priznajem. Svađali smo se.
Svi su se svađali s A. B.-jem.
I da, bio je uzrujan, kao i ja.
Mislite da ću ga ubiti
jer je htio razotkriti moje „usrano ponašanje”?
Ozbiljno?
Što me briga ako kaže gluposti Perryju i Elliottu?
Neće vjerovati njemu nego meni. Svijet ne funkcionira tako.
Drugo, nije me briga.
Bogata sam. Evo jedna tajna. Bogataše boli briga.
Neće mi nedostajati moja plaća od 114 000 dolara ili koliko već da jest,
ionako to dajem u dobrotvorne svrhe.
Radim ovo kao javnu uslugu, u redu?
U redu, ljudi?
Otpustite me.
Da, Lilly, mislim da će se to i dogoditi, hvala.
Imate pravo oko nekih stvari. Zaista.
Ali nije bila stvar samo u vašem usranom ponašanju.
G. Wynter je znao da treba više od toga, a to nije bilo teško naći.
Ima nekoliko stranica u dnevniku s kojima isprva nisam znala što da radim.
To je mećava brojki i slova, gotovo poput slagalice,
vjerojatno namjerno da sakrije svoj rad, ali...
Shvatila sam što je to jer mi odlično idu zagonetke.
Sav novac koji ste otuđili. Ukrali.
- Odakle nam novac? Nemaš budžet za to. - Odakle inače dolazi novac?
S još jedne hrpe novca. Tako funkcionira novac.
Bogati ste, ali ima još nešto o tome kako svijet funkcionira.
Bogataši stalno kradu novac. U nekim su slučajevima čak i zato bogati.
Pretpostavljam da vaša krađa ima više veze
s lijenošću, arogancijom i prijezirom prema sustavu, ali tko zna?
I to nije bio samo novac.
Ovi brojevi?
Razni kazneni zakoni i etički kodeksi
za koje je g. Wynter znao da ste prekršili dok ste osiguravali ugovore,
usluge koje ste razmjenjivali s dobavljačima,
ljude koje ste pozvali u Bijelu kuću
koji su vas savjetovali o premještanju dužnosnika na državničkoj večeri.
G. Wynter vam je sve ovo rekao u uredu.
Sve ću im reći!
I mislim da vam je stvarno, ali baš stvarno bilo stalo.
Zato ste mu pokušali uzeti dnevnik.
Kad ste te večeri izašli iz njegova ureda,
stajali u hodnik i pročitali stranicu koju ste slučajno iščupali,
odlučili ste ga ubiti i inscenirati samoubojstvo.
Biste li ga ubili da niste iščupali tu stranicu i shvatili što možete s njom?
Možda. Nemoguće je reći.
I nebitno.
Sve kriminalne aktivnosti čine motiv i prilika.
Vi ste vidjeli priliku.
Vaši bi problemi nestali jer bi g. Wynter nestao.
I onda biste mogli preurediti sve sobe,
otpusti sve osoblje, bilo bi sjajno
i ne biste morali sjediti u loše osvijetljenoj sudnici 2 g.,
a vaš bi odličan odvjetnik nekako sredio da dio optužbi nestane.
Ovo je bilo lakše. I zabavnije.
I pametno. I to je bilo to.
Kocka je bačena.
Sve ostalo znamo.
Vi ste vodili netoksičnu inicijativu za svjesno uređenje okoliša,
što god to bilo.
Otišli ste u spremište, čaša vam se razbila,
uzeli ste čašu Emilyne sestre i napunili je parakvatom.
Nazvali ste Wyntera i rekli:
„Nađimo se u Žutoj ovalnoj sobi. Ispričavam se.”
Što god ste trebali reći. I pristao je.
Daj mi pet minuta.
Iako mislim da je znao da se nešto loše može dogoditi.
Baš kao što ptice mogu osjetiti
promjenu barometarskog tlaka kad se bliži oluja.
Umrijet ću do kraja večeri.
- Zvali ste Tajnu službu kao Elliott. - U 21.22.
- Ispraznili su drugi kat. - Rečeno nam je da se maknemo.
Onda ste odnijeli otrov u obiteljsku sobu,
čekali da Elsyie ode,
a onda ste došli ovamo s pićem.
Viski za vas.
Parakvat i viski za A. B.-ja.
A onda ste mu dali stranicu iz dnevnika. Oproštajno pismo.
Gledali ste kako je stavlja u džep i onda ste se bacili na posao.
Pokušali ste šarmom.
Sumnjam da je bio šarmiran.
Ali g. Wynter nije bio ciničan.
Nije mislio da netko može biti toliko zlonamjeran,
ali mnogo je toga vidio, sitničavosti, okrutnosti, arogancije,
više nego što itko od nas može zamisliti.
Ali i nakon svega
i dalje je bio voljan vjerovati vam.
To ga je stajalo života.
Wynter je popio otrov, odmah shvatio što je to,
a ostatak je izlio na ruže,
Ali parakvat djeluje brzo i užasno boli.
Bio je uzdrman.
Sigurno ne znate toliko o otrovu,
ali znali ste da ga ono što je popio neće ubiti.
Pa ste bacili vazu. Promašili ste, ali to ga je još više iznenadilo.
Uzeli ste sat i to je bilo to.
A. B. je mrtav, ali morali ste brzo djelovati.
Uzeli ste sat i pobjegli u prolaz.
Ali taj prokleti sat, zar ne? Što učiniti?
Ogroman je, čudan, krvav i napukao.
Niste mogli hodati s njim ili ga negdje ostaviti.
Elsyie i Bruce pronašli su tijelo,
a vi niste mogli znati da će oni tako krivo protumačili neke postupke.
Mislili ste da će Tajna služba doći za 30 sekundi i uhvatiti vas.
Ugurali ste sat u ovu ladicu
ispred vas u prolazu,
čekali ste da se maknu, odjurili ste kroz Sobu sporazuma i niz stube.
I bili ste slobodni.
Vratili ste se na zabavu,
ali sat vas je izjedao.
Što ako su gore? Što ako ga nađu?
A kako je vrijeme prolazilo,
a nitko nije ništa govorio o truplu...
Vjerujte mi, bila bi velika frka oko trupla u Bijeloj kući,
pogotovo u noći državničke večere.
Odlučili ste se vratiti i vidjeti što se događa.
Možda premjestiti sat. Ali došli ste ovamo i nema ničega.
Nema Wyntera, razbijene vaze... Ničega.
Samo inženjer Bruce Geller
koji traži curenje iz sobe Trippa Morgana.
Koji se vrag događa?
Je li Wynter živ? Što se dogodilo?
Bili ste zbunjeni, zabrinuti
i to su svi vidjeli od tog trenutka nadalje.
Posvuda sam ga tražila. U svakoj sobi.
- Bila je zabrinuta. - U brizi.
Ne u panici, već iskreno zabrinuta.
- Ono što sam ja vidjela... - Još nisam našla A. B.-ja.
Da, ispalo je da ste sjajna glumica.
Ali to nije bilo to.
Bili ste u panici.
Kad sam ja stigla i počeli su se otkrivati detalji oko toga
što se dogodilo g. Wynteru, da se navodno ubio u Igraonici...
Da, to vas je zapanjilo, niste mogli vjerovati, ali bilo je sjajno.
Spasili ste se.
Kad sam istragu prebacila na drugi kat,
kao što ste sami rekli, počeli ste se brinuti.
Ali ubrzo sam otišla i tad ste poduzeli posljednji korak u skrivanju dokaza.
Zapečatili ste ga, nadajući se zauvijek.
Sjajan plan. i zaslužujete veliko priznanje,
ali dogurali ste dokle jeste
zbog bizarnih grešaka u komunikaciji i groznog ponašanja
toliko drugih ljudi u kući.
Pravi timski rad!
Mnogo im dugujete.
Iako ih mrzite.
Ovo je čovjek koji je umro. Ovdje. U ovoj sobi.
Čula sam puno o njemu od vas.
Možete puno naučiti o nekome iz onoga što piše i govori.
Bio je komplicirana osoba,
pun mana i težak, strašno odan,
pametan i obazriv,
golem gnjavator
i beskrajno velikodušan u svojim mislima.
Patio je u životu i ustrajao je.
Žao mi je što ga nisam upoznala.
Volio je ovu kuću.
Nisam ga poznavala, ali to znam.
Voli je ljude koji ovdje rade, poštovao ih je, razumio,
cijenio ih, vidio ih, vidio kakvi su doista, odakle su došli,
čega su se odrekli da bi bili ovdje, zašto su bili ovdje.
Opet to pitanje. Zašto?
Zašto su ovdje? Zašto je on bio ovdje?
Zbog vas, predsjedniče.
I vas, g. Morgane.
Zbog svih ovdje.
Zbog svih nas.
Wynter nije razmišljao „mi protiv njih”, već „svi smo mi zajedno”.
Jedna kuća. Jedna obitelj.
Jedan nesavršen spoj koji pokušava uspjeti, ustrajati.
Vjerovao je u to.
Gledajte, ja sam samo detektivka,
ali mislim da u ovo doista vrijedi vjerovati.
A ona ne vjeruje u ovo.
I zato je zbilja, zbilja grozna.
I ubojica je.
Još mi nije jasno tko ima nadležnost.
Tko god da je ima, odvedite je.
- To sam ja. - Da. Opustite se.
To je stvar FBI-a. Ja ću.
Lilly Schumacher.
Nije mi bila ni među prva tri.
Imao sam Švicarca, tipa sa soli i tipa za vodu.
A ti?
Da pogodim.
- Da. - Otpočetka.
A Harry?
- Što s njim? - Je li imao ikakvu ulogu u ovome?
Nije. Tripp Morgan je imao pravo. Šupak je.
- Dakle... - Bio je jako bezobrazan prema Wynteru.
Pokušao me maknuti sa slučaja.
Neprimjereno je pretražio ured g. Wyntera.
No to je bilo više zato što je tjeskobna politička životinja.
Ali zavjera... To je bilo sranje.
- Oprostite. - Bez brige. Zatvorena je sjednica.
No vratio me i pustio me da to riješim. Ljudi su komplicirani.
Zašto je Lilly pokušala smjestiti Bruceu i Elsyie?
Očajnički pokušaj.
Znala je da sam joj na tragu. Znala je.
Kad ste znali?
Znala sam kad sam znala. Nije zagonetka.
U jednom trenutku shvatite da nešto jednostavno znate.
Uvidite to.
Kad točno? Ne znam.
Posumnjala sam u Lilly
kad je rekla da je vidjela da se Elsyie i Wynter svađaju u Žutoj ovalnoj sobi.
Bila sam u hodniku i vidjela da se svađa s nekim u Žutoj ovalnoj sobi.
- Elsyie je rekla da su zatvorili vrata. - Rekao je da zatvorim vrata.
Nije imala razloga to izmišljati i bilo je u skladu sa svime ostalim.
Da je uvijek pokušavao riješiti nesuglasice iza zatvorenih vrata.
A posebice ne u javnosti. Uvijek bi to izbjegavao.
Odveo bi vas nekamo. Zatvorio vrata.
Kako ih je Lilly mogla vidjeti iz hodnika ako su vrata bila zatvorena?
Bilo je sumnjivo.
Vidjela ih je jer je gledala iz obiteljske sobe,
gdje je miješala otrov.
A kad je Jasmine rekla da je Elliott tražio da zapečati vrata,
imala sam osjećaj da je iza toga Lilly.
Čula sam njezinu imitaciju i nikad nisam posumnjala u Elliotta.
A onda je trepnula.
Ne zbog sata,
već kad je rekla da je Bruce stavio pismo u Wynterov sako.
Lilly nije bila u Igraonici kad sam našla pismo te večeri.
Nije mogla znati gdje je
osim ako nije vidjela Wyntera kako ga ondje stavlja, a jest.
Je li vrijeme za polazak?
Polijećem za tri sata.
- S Reagana ili Dullesa? - Dullesa.
Bolje da krenete.
Hvala, detektivko Cupp. Radim ovo jako dugo.
Nikad nisam vidio nekoga poput vas.
Imam nešto za vas.
Za put. Ne otvarajte ovdje.
Žao mi je zbog osobe koja će sjediti pored vas.
Hvala vam.
Na svemu.
Moram nakratko stati.
Sigurno? Imamo li vremena?
Imamo vremena.
Pet minuta.
Riješila sam ubojstvo.
- Ono pored? - Da.
Sjajno. Mislila sam da ste došli zbog Clivea.
Ne.
Znači li to da će se muž mog sina vratiti ovamo?
- Predsjednik Sjedinjenih Država? - Da.
Da.
Bilo je tako lijepo ovdje.
Žao mi je.
Tko je to učinio? Čekajte. Nemojte mi reći.
Ona umišljena sa stavom?
Da.
Mogli ste me pitati.
Detektivko Cupp.
Reći ću im da vam pošalju votku.
Dobri ste.
Da, jesam.
Najbolja.
U SJEĆANJE NA ANDREA BRAUGHERA
Prijevod titlova: Veronika Janjić