‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אני דיוויד פרייר, עיתונאי מניו זילנד‬
‫החוקר מוקדי תיירות אפלה מסביב לעולם,‬
‫מקומות שהתפרסמו בשל מוות ואסונות.‬
‫הפעם, אני שוב באמריקה...‬
‫אני מבין שאני בהוליווד,‬ ‫כי כולם מצלמים אותנו.‬
‫שם אני במסע בעקבות‬ ‫הרציחות המזוויעות של מנסון.‬
‫אני רוצה שתיכנסו ותהרגו את כל מי שבבית.‬
‫אני סקרן לדעת מדוע ברצונך להיות כמו לואי,‬ ‫הבחור המפורסם שעושה סרטים תיעודיים נהדרים!‬
‫עכשיו אתה תוקף אישית.‬
‫אני מתכונן לסוף העולם.‬
‫תכה בו עם המחבט!‬
‫תכה שם!‬
‫ואני מבלה בבית האימים המפחיד בעולם.‬
‫זה מפחיד? אין לך מושג מה זה מפחיד!‬
‫אף אחד לא אמר שזה כיף‬ ‫לחקור תיירות אפלה.‬
‫- שוב באמריקה -‬
‫- ארה"ב -‬
‫אני מתחיל את המסע בקליפורניה.‬
‫- לוס אנג'לס -‬
‫כשהכל התרחש ב-1969, זה הפך...‬
‫אפשר לעשות כל סיור שניתן לדמיין כאן,‬
‫כך שברור מדוע זהו מוקד עלייה לרגל‬ ‫של תיירות אפלה.‬
‫וככל שהאטרקציה מזוויעה יותר,‬ ‫העסקים פורחים יותר.‬
‫ב-8 וב-9 לאוגוסט, 1969,‬ ‫שבע רציחות בוצעו‬
‫על ידי קבוצת ילדים בגילאי ה-20,‬
‫והילדים האלה ידועים כיום‬ ‫בשם משפחת מנסון.‬
‫אני כאן כדי לגלות מדוע הרציחות של המנסונים‬
‫הפכו לאחד מסיפורי הפשע הגדולים באמריקה‬
‫וכדי לפגוש אנשים שעדיין נמשכים לסיפור,‬ ‫חמישים שנה לאחר שהתרחש.‬
‫שבעה אנשים נרצחו באלימות...‬
‫הרציחות של המנסונים התרחשו‬ ‫בפרברים העשירים של הוליווד.‬
‫שבעת הקורבנות נדקרו למוות באכזריות‬
‫וביניהן השחקנית שרון טייט,‬
‫אשתו של הבמאי ההוליוודי רומן פולנסקי.‬
‫אחד ממשפטי הרצח הסנסציוניים ביותר‬ ‫בהיסטוריה האמריקנית.‬
‫...ככל הנראה, כת דתית.‬
‫התקשורת סערה וקבעה כי הרציחות בוצעו‬
‫על ידי היפים שטופי מוח,‬ ‫"משפחת מנסון".‬
‫האיש שהואשם כי הזמין את הרציחות‬ ‫ובהנהגת הקבוצה‬
‫היה צ'רלס מנסון המפחיד והכריזמטי.‬
‫האמינו לי, לו הייתי רוצח בני אדם...‬
‫איש מכם לא היה נשאר בחיים.‬ ‫- סיור ההיסטוריה הטרגית -‬
‫מנסון אסף את הצעירים האלה וסימם אותם‬ ‫במידה כזו שאיבדו את שפיותם.‬
‫זהו סיור ה"הלטר סקלטר",‬
‫ובמשך 11 השנים האחרונות,‬
‫מדובר בלהיט גדול‬ ‫בקרב התיירים האפלים המתעניינים במנסון.‬
‫מימין נמצא בית גדול,‬ ‫היכן שהיה ביתה של טייט.‬
‫בנוסף לסיור לזירות הרצח,‬
‫בסיור מושמעים הקלטות מצמררות של עדים‬
‫כדי להפוך את החוויה לאמיתית יותר.‬
‫אז התחלתי לשמוע צרחות נוראיות.‬
‫אז ראיתי את ווייטק פרייקובסקי נרצח,‬
‫נשחט,‬
‫נדקר.‬
‫אני מוצא את הפרטים האלה מטרידים,‬
‫ותוהה אם שאר התיירים האפלים מרגישים כך.‬
‫למה הצטרפתם לסיור הזה ולא הלכתם לים, נניח?‬
‫בלילה הראשון, גרתי בצפון הוליווד.‬
‫אף פעם לא נעלנו את הדלת.‬
‫לאחר ליל הרציחות הראשון,‬ ‫נעלנו את הדלת כל פעם.‬
‫הוא היה משוגע.‬
‫משוגע לגמרי.‬ ‫-כן.‬
‫אחרי 48 שנים, מנסון עדיין בכלא,‬
‫ונשאר הבוגימן של אמריקה.‬
‫איני מבין איך מנסון שלט בקבוצתו,‬
‫ומדוע הם היו מוכנים לרצוח עבורו.‬
‫רציתי לדעת עוד אודותיו,‬
‫כדי להבדיל בין האדם למיתוס.‬
‫אבל במלון, משהו בלתי צפוי קורה.‬
‫אנו במבזק חדשות.‬ ‫הרוצח הידוע לשמצה, צ'רלסון מנסון, מת.‬
‫ב-8:13 הגיעה הבשורה כי הוא מת‬ ‫בנסיבות טבעיות,‬
‫תחת אבטחה בבית חולים בקליפורניה.‬
‫צ'רלס מנסון מת בגיל 83.‬
‫צ'רלס מנסון, מנהיג הכנופיה‬ ‫הידועה לשמצה...‬
‫התקשורת השתגעה.‬
‫האיש המסוכן ביותר באמריקה.‬
‫אנו חוזרים לשימוע של צ'רלס...‬
‫בינות למאות הפרשנים שסיפרו לנו‬ ‫למה מנסון התכוון...‬
‫- צ'רלי אוהב אתכם -‬
‫איש אחד תפס את תשומת ליבי.‬
‫האיש בעל השם ההולם "סטונר"‬
‫מנהל את אחד מערוצי היוטיוב‬ ‫הפופולריים ביותר אודות מנסון.‬
‫כאן סטונר ואן האוטן,‬ ‫חולק כבוד לצ'רלס מנסון, שמת היום.‬
‫בזמן שאתם חוגגים את מותו, אחגוג את חייו,‬ ‫אז תזדיינו.‬
‫זה היה מישהו עם תפיסה שונה לחלוטין‬ ‫של מנסון.‬
‫נדמה שהוא מעריץ אותו.‬
‫למה?‬
‫נסעתי לקצה לוס אנג'לס,‬ ‫למקום מסתור שהיה שייך למנסונים,‬
‫חוות ספאן הידועה לשמצה,‬ ‫היכן שסטונר עורך סיורים.‬
‫זה מוזר, נכון? איזה מקום.‬
‫אני דיוויד.‬
‫סטונר, נכון?‬ ‫-מעולה, נעים מאוד.‬
‫אין סיור היום, אבל כשאני מגיע,‬
‫אני נתקל באזכרה בהשפעת מריחואנה‬ ‫לזכרו של צ'רלס מנסון,‬
‫ובאנשים שצילמו כל תנועה שלנו.‬
‫מי עוד כאן?‬ ‫אנשים מצלמים אותנו.‬
‫נופיע בבלוג או משהו כזה?‬
‫אלה אנשים מפייסבוק או אינסטגרם,‬
‫או יוטיוב.‬
‫כולם כאן, אגיד לך,‬ ‫מכבדים את צ'רלס מנסון.‬
‫אני מבין שאני לא בניו זילנד,‬ ‫אני בהוליווד,‬
‫כי כולם כאן מצלמים אותנו.‬
‫למה באתם הנה?‬ ‫אני סקרן לדעת מדוע.‬
‫להביע כבוד. הוא בן אדם.‬
‫- אני שונא אנשים -‬
‫כמו סטונר, כולם מעריצים של מנסון.‬
‫אבל אני סקרן לדעת מדוע סטונר חושב‬ ‫שיש להעריץ את מנסון.‬
‫איני מכיר את צ'רלס מנסון.‬
‫הוא מעולם לא ענה למכתבים שלי,‬ ‫ושלחתי לו הרבה.‬
‫לו הוא היה איתי בחדר,‬ ‫הייתי מביט בעיניו ומודה לו.‬
‫תודה רבה, כי אם לא הייתי עושה את זה,‬
‫אם לא הייתי עורך את הסיורים שקשורים בו,‬
‫הייתי בכלא עכשיו.‬
‫מדוע היית בכלא?‬
‫אם תוכל לומר.‬ ‫-אני יכול...‬
‫תן לי לחשוב שניה.‬
‫הואשמתי בהטלת מום בכוונה תחילה.‬
‫סטונר אמר שהתקופה שישב בכלא‬ ‫והתמכרותו למתאמפטמינים‬
‫סיפקו לו תובנות להלך הרוח של משפחת מנסון.‬
‫ראית קווי דמיון ביניכם?‬
‫מה זה היה?‬ ‫-אם ראית קווי דמיון, בדיעבד...‬
‫לקחתי חלק בעסקאות סמים‬ ‫והסתבכתי בגללן.‬
‫זה לא קשה עבורי‬
‫להבין שהתיק הזה פשוט‬ ‫כמו עסקת סמים כושלת.‬
‫אני לא מורח אותך.‬
‫סטונר לא מאמין שמנסון הוא אדם רע.‬
‫עבורו, הוא אדם לא מובן וחסר מזל,‬ ‫סוג של השראה.‬
‫כשמחשיך, סטונר מסכים להציג את הסיור שלו.‬
‫אנו עוזבים את אתר ההנצחה יחד עם אנשיו,‬
‫ומגיעים לנקודת השיא בסיור בחווה - המערה.‬
‫במערה הזו ישבו כל חברי משפחת מנסון,‬
‫וזה המקום המצולם ביותר בחוות ספאן.‬
‫זה התצלום שהופיע בכתבה המפורסמת‬ ‫במגזין "לייף".‬
‫מה הם עשו כאן? מסיבות סקס ו...?‬
‫כן. אתה חושב שהיום אין מסיבות סקס?‬
‫אף פעם לא עשית אורגיה? אני כן.‬
‫מעולם לא, למעשה.‬ ‫-אני רק אומר, בנאדם.‬
‫אז הם עשו זאת, זה לא בלתי רגיל.‬
‫כאן ישבו חברי משפחת מנסון.‬
‫אני תוהה מדוע הם בחרו במקום הזה‬ ‫כדי להצטלם.‬
‫הם היו תשעה אנשים, הם היו יכולים להתפרס.‬
‫אני יושב היכן שדני ישב.‬ ‫-זאת מסגרת יפה לתצלום.‬
‫איפה שהוא יושב, שם רות ישבה.‬
‫הייתה גם את סנדי, כולם כאן.‬
‫זאת חוויה מאוד מוזרה.‬
‫אבל איני מבין איך מישהו שהרס חיים רבים‬
‫יכול להיחשב מודל לחיקוי.‬
‫אני מבין שסטונר הוא מעריץ מושבע של מנסון,‬ ‫אבל הוא מעולם לא פגש את מנסון.‬
‫אני רוצה לשוחח עם אחד מחבריו של מנסון.‬
‫למחרת, חלה התפתחות.‬
‫אדם בשם מייקל צ'נלס‬ ‫הוזכר כנהנה המרכזי בצוואתו של מנסון...‬
‫- חבר לעט זוכה בצוואה -‬
‫וכזה שיקבל את גופתו.‬
‫אבל מתנהלת תחרות עזה על הסיפור שלו‬
‫והוא מסרב לדבר עם התקשורת.‬
‫למזלי, סטונר מכיר אותו‬
‫והוא משכנע את מייקל לפגוש אותי.‬
‫אבל יש מלכוד.‬
‫זה מה שעשיתי.‬
‫דיברתי עם מייקל ובסופו של דבר‬
‫הוא יקיים ראיון מחר בביתו.‬
‫אסור לך לשאול אותו דבר על מותו של מנסון.‬
‫אפשר לדבר על מנסון כאילו הוא חי‬ ‫ותוכל לשאול מה שתרצה.‬
‫הכל טוב, סטונר. מעולה.‬ ‫-בסדר.‬
‫למחרת נסעתי לפגוש את היורש של צ'רלס מנסון.‬
‫אני לחוץ ונרגש כאחד.‬
‫סטונר פוגש אותנו בביתו של מייקל‬ ‫כדי לערוך את ההיכרות.‬
‫שלום.‬ ‫-בבקשה.‬
‫מייקל, אני דיוויד.‬ ‫-הי, מה שלומך?‬
‫נעים מאוד, שמעתי הרבה עליך.‬ ‫-תודה לך. שב בבקשה.‬
‫האווירה מוזרה מאוד‬
‫ומיד שכחתי את הכלל היחיד לפגישה.‬
‫- המוח של כנופייה רצחנית -‬
‫מה שלומך? קשה לך עם...‬
‫אל תדבר על זה.‬
‫לא... בסדר.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-טוב, תודה.‬
‫אני מניח שפשוט רציתי לדעת‬
‫איך הפכת לחבר של צ'רלס מנסון.‬
‫רציתי לקבל את החתימה שלו,‬ ‫אז התחלתי לכתוב לו.‬
‫אוקיי.‬
‫כתבתי בערך 50 מכתבים, הוא מעולם לא ענה.‬
‫אבל המשכתי לכתוב לו מכתבים‬ ‫וסיפרתי לו על עצמי.‬
‫היה לנו הרבה במשותף.‬
‫יש לנו הרבה במשותף כבני אדם, אתה מבין?‬
‫גדלנו בעוני, לבשנו בגדים משומשים,‬
‫הייתה לי סבתא קפדנית שהייתה מאוד דתית,‬ ‫האמינה בישו,‬
‫וכזו גם הייתה סבתו של מנסון.‬
‫היה בינינו דמיון, הרבה במשותף,‬
‫ואחרי המכתב ה-50, הוא כתב לי‬
‫רק בשביל לשאול מה נשמע, וחתם את שמו.‬ ‫שמחתי על החתימה, אבל התחלתי להתעניין באיש.‬
‫רציתי לפגוש את הבוגימן.‬
‫זה היה הצעד הבא שלי,‬ ‫רק רציתי לפגוש את הבוגימן עכשיו.‬
‫בגלל שמייקל מזדהה עם מנסון כל כך,‬
‫הוא חושב שכולם צריכים להבין את מנסון.‬
‫האם במהלך חלופת המכתבים קראת משהו‬ ‫שגרם לך לחשוב שהוא התחרט‬
‫על משהו ממה שביצע?‬ ‫הוא לא עשה כלום.‬
‫הוא לא עשה דבר שצריך להתחרט עליו, באמת!‬
‫הוא לא...‬ ‫-זאת הנקודה המרכזית שלך, נכון?‬
‫שהוא לא היה מעורב במקרי הרצח.‬ ‫-הוא לא הרגיש שעליו להתחרט על משהו!‬
‫כלומר...‬ ‫-יש עוד הרבה אנשים‬
‫שיש להם סיבה להתחרט, הם יכולים לשאול את זה‬ ‫עוד 40 אנשים.‬
‫אבל הם תמיד הולכים לצ'רלי,‬ ‫כאילו הוא המנהיג או משהו.‬
‫הוא אפילו לא היה המנהיג!‬
‫זאת הייתה משפחת מנסון.‬
‫זה היה הכל...‬ ‫קבוצת אנשים שמשתפים פעולה יחד,‬
‫כולם דיברו על דבר אחד.‬
‫הם ביצעו את הרצח, על מנסון הוטלה האשמה.‬
‫ככה זה היה.‬ ‫אפילו אם הוא לא היה שם.‬
‫אבל הוא חי...‬
‫מייקל מאוד אינטנסיבי וקשה לי להשחיל מילה.‬
‫האם זה בגלל שהוא יודע את האמת,‬
‫או משום שסונוור על ידי‬ ‫איש כריזמטי ומרושע?‬
‫ואולי הוא פשוט אדם שמתאבל על חבר טוב?‬
‫אני לא מעריץ של מנסון, אני חבר של מנסון.‬
‫אני... חבר אמיתי.‬
‫אם יש לך חבר, אתה איתו באש ובמים.‬
‫לא משנה מה הוא עובר, אני מקווה...‬ ‫שתהיה לצידם.‬
‫כי אם לא, אתה חלאה.‬
‫כך אני רואה את זה. כך חונכתי,‬ ‫כך הוא חונך.‬
‫אני מנסה לעמוד מאחוריו, כחבר.‬
‫מה זה הדבר הזה שגורם לאנשים...‬
‫אני סקרן לגביך!‬ ‫-להתקרב ל...‬
‫אני סקרן לדעת מדוע ברצונך להיות כמו לואי,‬ ‫הבחור...‬
‫המפורסם שעושה סרטים תיעודיים נהדרים!‬
‫אני מכור אליו!‬ ‫-אתה מתגרה בי...‬
‫אתה רוצה להיות כמו לואי!‬ ‫-עכשיו זה אישי.‬
‫זה נכון.‬ ‫-גם אתה מדבר באופן אישי!‬
‫לא, זה...‬ ‫-החלפנו מקומות, נכון?‬
‫מצטער אם פגעתי בך בשאלה הזאת.‬
‫לא, זה מצחיק.‬ ‫מעירים לי הרבה על לואי.‬
‫אני חיקוי זול של לואי ת'רו.‬
‫מבין?‬ ‫-לא אמרתי שאתה חיקוי זול!‬
‫אתה לא צריך להיות חיקוי זול.‬
‫אם תכוון להיות, אתה תהיה, בנאדם.‬
‫ככה עושה התקשורת.‬ ‫הוא לא אמר "חיקוי זול".‬
‫אני עדיין לא יודע אם זה עלבון או מחמאה.‬
‫מה שזה לא היה...‬ ‫נדמה שזה הקל על האווירה.‬
‫אתם בסדר. אם הייתם חארות, הייתי מסתלק.‬
‫מייקל עושה לי סיור.‬
‫הוא מוציא תצלומים של ביקוריו הרבים בכלא‬ ‫אצל מנסון.‬
‫הם נוגעים ללב באופן מפתיע.‬
‫מה קרה כאן? ספר לי על התמונות האלה.‬
‫סתם השתעשענו.‬
‫הוא אוהב לעשות פוזות למצלמה,‬
‫כמעט כמו סלפי לפני הפייסבוק,‬ ‫זה מה שהיינו עושים.‬
‫הוא אהב לצחוק?‬
‫כן, וגם הסוהרים וכל מי שצילם את התמונות.‬
‫פרוייקט ההנצחה החשוב ביותר של מייקל‬ ‫עבור החבר שלו‬ ‫הוא ספר שהוא עובד עליו ביסודיות מרשימה.‬
‫פשוט תסתכל...‬ ‫-זה אמור לספר את האמת,‬
‫אבל אני תוהה אם הוא לא קרוב מדי לנושא.‬
‫כשאתה... שוקל את הטוב והרע,‬
‫אתה חושב שהוא אדם...‬
‫ששווה לזכור ו...‬
‫אני מניח, לפרסם בעולם?‬
‫או שהוא אדם שעדיף...‬
‫לשכוח ממנו?‬ ‫-איזו שאלה נוראית לשאול חבר.‬
‫זאת שאלה מאוד מוזרה לשאול חבר,‬
‫אתה מבין?‬
‫אני לא נפגע, אבל איני יודע איך לענות‬ ‫על שאלה כזאת.‬
‫כן, צריך לזכור אותו, ואם זה תלוי בי,‬
‫הוא לא ימות, לעולם, עד שאמות בעצמי.‬
‫אני אספר לכל מי שירצה להקשיב.‬
‫כן.‬ ‫-מבין?‬
‫לזכור אותו? אני אזכור אותו.‬ ‫הוא חבר שלי. אזכור אותו לנצח.‬
‫עזבתי את מייקל וסטונר‬ ‫ונותרתי עם הרבה חומר למחשבה.‬
‫הגעתי הנה כדי ללמוד עוד על צ'רלס מנסון‬
‫ועל האנשים שמספרים את סיפורו,‬ ‫50 שנה אחר כך.‬
‫התקשורת יצרה למנסון תדמית של שטן,‬
‫ואולי בצדק.‬
‫מנסון לא היה בחור טוב,‬
‫אבל אחרי שפגשתי את מייקל וסטונר,‬
‫אני מבין שלא כולם רואים אותו כך.‬
‫אפשר להסכים שמנסון היה עוף מוזר‬ ‫שמשך מעריצים, עוקבים ואנשים דומים.‬
‫זה לא השתנה.‬
‫-לוס אנג'לס -‬
‫בשלב הבא במסע,‬
‫אני נוסע לקנטקי כדי לחקור‬ ‫אופנת תיירות אפלה במימדים תנ"כיים.‬
‫מספר גדל והולך של אמריקנים מאמינים‬ ‫שסוף העולם מגיע.‬
‫הם מכונים "מתכונני יום הדין".‬
‫המתכונן הראשון והמוצלח מכולם היה נוח.‬
‫- מפגש התיבה -‬
‫תשעים ותשעה פסיק תשעה אחוזים‬ ‫מכלל האנושות נספתה במבול התנ"כי,‬
‫אבל הוא ומשפחתו שרדו.‬
‫אלוהים...‬
‫העתק התיבה העצום הזה‬ ‫הוא אתר תיירות אפלה מושלם‬
‫ומקור השראה לדור חדש של מתכוננים.‬
‫אני מקווה שהמסע הזה יעזור לי להבין‬
‫את האנשים שמצפים לאפוקליפסה הבאה.‬
‫איזה גודל.‬
‫כן.‬ ‫-מדהים, הלא כן?‬
‫כן. באמת. זה... אתה יודע.‬
‫זה אחד הדברים שאני אומרת לאנשים‬ ‫כשאני נוסעת לפה.‬
‫זה עצום.‬
‫אהבתי שיש שלט שכתוב עליו "תיבה"...‬
‫במקרה שנפספס?‬
‫כנראה.‬
‫ד"ר ג'ורג'יה פרדום עובדת כאן‬ ‫ועורכת לי סיור.‬
‫אני רוצה שתראה לי איך הצליח‬ ‫המתכונן הגדול בעולם.‬
‫אחד מתפקידיי כמדענית‬ ‫גנטיקה מולקולרית וכביולוגית,‬
‫מנסה להבין‬ ‫כיצד נוח הכניס את כל החיות לתיבה?‬
‫כלומר, זה מבנה מאוד גדול,‬
‫אבל ישנן הרבה חיות בעולם היום...‬
‫אכן.‬ ‫-איך הוא עשה זאת?‬
‫איך הן עלו לתיבה?‬
‫זה כמו גן החיות הגדול בעולם.‬
‫אנו מעריכים שמדובר על 7,000 חיות.‬
‫אלו דוגמאות לחיות שהיו בתיבה?‬
‫כן. חלק מהן,‬
‫כמו זו, נכחדו.‬
‫כן.‬
‫אלו דינוזאורים.‬
‫המדע טוען שהם נכחדו לפני 65 מיליון שנים,‬ ‫כך שאיני בטוח איך נוח הכניסם לספינה...‬
‫- כ-85 סוגי דינוזאורים היו בתיבה -‬
‫לפני 4,500 שנים בלבד.‬
‫אם תרצה לפקפק בסיפור התיבה,‬ ‫הדינוזאורים יספקו את הסיבה לכך.‬
‫כן.‬ ‫-הם מוזכרים בתנ"ך?‬
‫לא בשמם, אבל צריך לזכור‬
‫שהמילה "דינוזאורים" לא התקיימה עד 1841.‬
‫יש לנו את המילה "דרקון" בתנ"ך לא מעט,‬
‫והם כנראה הדינוזאורים.‬
‫אני מעריץ גדול של פארק היורה,‬
‫ודינוזאורים ובני אדם לא הסתדרו.‬ ‫הדינוזאורים היו בראש שרשרת המזון.‬
‫לפני שאדם וחווה חטאו,‬
‫אלוהים אמר לחיות ולאדם וחווה,‬
‫לאכול רק פירות וירקות.‬
‫רק דברים ירוקים.‬ ‫-צמחוניים.‬
‫הכל היה צמחוני במקור, כן.‬
‫בזמן שאני מנסה לעכל את רעיון‬ ‫הדינוזאורים הטבעוניים,‬
‫אנו עוברים לשוחח על מצב האנושות‬ ‫בתקופה שקדמה למבול.‬
‫זה אמור לייצג את חטאי העולם המודרני.‬
‫כאן הדברים התדרדרו.‬ ‫-כן.‬
‫התנ"ך לא מספק מידע ספציפי,‬
‫אבל נכתב שמחשבות האדם היו רוע צרוף.‬
‫זאת ממש מסיבת סקס.‬
‫כן, ניאוף, יחסים הומוסקסואליים.‬
‫דברים שונים שהתנ"ך מגנה ישירות.‬
‫ג'ורג'יה אומרת שדברים דומים קורים היום,‬
‫ואלוהים אינו מרוצה.‬
‫יש לנו סיבה לדאגה, לדעתך?‬
‫אנשים שאינם נוצרים בהחלט צריכים לדאוג‬
‫מכיוון שיום הדין קרב.‬ ‫הפורענות תהיה באש, לא במבול.‬
‫אז הפעם מדובר באש?‬ ‫-אש תהרוס את כדה"א.‬
‫הכל יהיה שרוף, אז...‬
‫אני גמור.‬
‫- עזור לי להבין -‬
‫נכון.‬
‫- כולם מתו פרט לשמונה אנשים בתיבה‬ ‫ספר בראשית -‬
‫לא השתכנעתי מסיפור המבול, אך הבנתי‬ ‫איך הוא עשוי להבהיל אנשים‬
‫עד שיתכוננו לגרוע מכל.‬
‫מיהם בני דמותו המודרניים של נוח‬ ‫המתכוננים בדרך דומה?‬
‫איתרתי מתכונן בוירג'יניה.‬
‫ג'יי עורך סדנאות בסופי שבוע‬ ‫כדי לעזור למשפחות להתגונן‬
‫מפני האפוקליפסה הקרבה.‬
‫שלום.‬ ‫-היי, מה נשמע?‬
‫אני דיוויד.‬ ‫-ג'יי.‬
‫היי.‬ ‫-היי! אני הולי.‬
‫נעים מאוד. ברוך הבא.‬
‫אתם "מתכוננים".‬
‫אכן.‬ ‫-לא דמיינתי אתכם כך.‬
‫יחסית לאנשים שמתכוננים ליום הדין...‬ ‫אתם די עירוניים.‬
‫הכוונה שאנחנו נורמליים?‬
‫אתם נראים נורמליים! זה מה שניסיתי לומר‬ ‫בדרך משונה.‬
‫כמה זמן אתם מתכוננים וחושבים על סוף העולם?‬
‫ב-2001 נעשינו רציניים‬
‫בכל הקשור להכנות, לאחר ה-11 בספטמבר.‬
‫אז ה-11 בספטמבר היה המניע?‬
‫באופן חלקי עבורי, בהחלט.‬
‫עבדתי כשוטר באותו זמן,‬
‫וזה היה מאורע ששינה את העולם‬ ‫כפי שהכרתי אותו.‬
‫כשהייתי בתיבה, חשבתי שנוח היה‬ ‫מתכונן יום הדין המקורי.‬
‫הוא היה כמעט הראשון שעשה דבר כזה‬ ‫באופן מדוקדק.‬
‫אפשר לראות את זה כך.‬ ‫הוא התכונן, באופן מילולי...‬
‫עבורו, זה היה תרחיש סוף העולם.‬
‫- ישו: מרכז הבית -‬
‫על פי הכתוב, ישו יחזור לתחייה‬ ‫ואנו מאמינים בזה.‬
‫בפירוש נאמר שתתרחש פורענות‬ ‫בצורה הגרועה ביותר.‬
‫גרוע מהמבול של נוח.‬ ‫-זה מפחיד!‬
‫- בלי ליברלים -‬
‫נראה שג'יי מתכונן למלחמת כל בכל,‬
‫ולא לגמול אלוהי בוער,‬ ‫מה שנראה לי הגיוני יותר.‬
‫זה חדר השינה. הוא לא נראה כך בדרך כלל.‬
‫זאת משמעות ההכנות...‬ ‫-כן.‬
‫לכל תרחיש?‬ ‫-כן.‬
‫תפקודה הנורמלי של החברה הופר.‬
‫אני רוצה ללמוד איך להגן על עצמי,‬ ‫כי אין לי מושג.‬
‫אני הראשון שימות.‬
‫אז... כן. יופי.‬
‫ככה...‬ ‫-זה מאוד מספק. מה הקסם ברובים?‬
‫תחושת הסיפוק הזו?‬
‫איני יודע אם זה סיפוק...‬ ‫-משהו דומה.‬
‫זה לא צעצוע עבורי,‬ ‫הדברים האלה אינם משחק.‬
‫כשאתה אומר "תחושת סיפוק",‬ ‫אני מפרש זאת כיכולת להגן על עצמי.‬
‫אתה גורם לי להישמע... כמו איזה משוגע לנשק.‬
‫ביתו של ג'יי מעוצב כך שיהיה מוכן לכל.‬
‫יש לנו המון ציוד רפואי.‬ ‫אלו ערכות המוכנות שלנו.‬
‫הרבה שימורים.‬
‫ניתן להכין מזה כ-20 ק"ג תפ"א.‬
‫הוזמנתי להצטרף לאחת הסדנאות של ג'יי‬
‫עבור שכנים עם דעות דומות.‬
‫אני רוצה שתהיו מוכנים מנטלית‬ ‫למה שעליכם לעשות כדי לשרוד.‬
‫המשמעות עשויה להיות פגיעה באדם אחר.‬
‫אנו נאבקים עם זה בניו זילנד,‬ ‫כי אנחנו מאוד מנומסים.‬
‫קשה לנו לשלוט בזה.‬
‫אני רוצה לראות מה אתה תעשה.‬ ‫-זה יהיה קשה.‬
‫את מי אתה הכי אוהב בעולם?‬ ‫-את אמא שלי, פאם.‬
‫אמא שלך פאם? דייב הוא פאם.‬
‫יש לי סכין ואני מתכוון לדקור אותה.‬ ‫מה תעשה?‬
‫בום! אהרוג אותך.‬ ‫-לא תגיד, "סליחה"...‬
‫אחסל אותך.‬ ‫-"תוכל להפסיק בבקשה?" לא.‬
‫תחסל אותי כדי להציל את חייה, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-ללא ספק.‬
‫לדחוף את זה שם? בסדר.‬
‫בסוף השבוע הזה, ג'יי מקיים משחק תפקידים‬
‫בנושא הגנה על הבית והמשפחה‬ ‫מפני אספסוף אלים.‬
‫צריך להגן על זה. אני צריך גז פלפל.‬
‫תהיה מוכן עם האלה. שזה יהיה מוכן.‬
‫תראה את כל הנשק הזה. בסדר.‬ ‫-יש שאלות?‬
‫לא, אני רק מנסה להתחמם.‬
‫בסדר. מה...‬
‫צא מהשטח שלי!‬ ‫-תראה, ציפור!‬
‫צא מהשטח שלי!‬ ‫-הנה עוד אחת.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬ ‫-גבר, זה סוף העולם!‬
‫תראה את העיטים!‬
‫תתרחק!‬
‫יש לי גז פלפל ואיני מפחד להשתמש בו. עצור!‬
‫יופי!‬ ‫-עוף מפה!‬
‫מה זה?‬
‫תכה עם המחבט!‬
‫צא מפה!‬
‫תתרחק!‬
‫אצבעות!‬ ‫-אצבעות! בסדר.‬
‫הוא הלך.‬
‫חשבתי שנכנסתי לדמות אפוקליפטית,‬
‫אבל האלתור שלי היה נלהב מדי‬ ‫עבור המתכוננים.‬
‫אם תירה בו בטעות בזמן שהוא מתרחק,‬ ‫המשטרה תגיע‬
‫ואז תגיד, "הוא תקף אותי".‬ ‫אז איך הוא נורה בגב?‬
‫אם הייתי הגיבוי שלך, הייתי יורה בך.‬
‫כדי שלא תירה בג'יי!‬ ‫-הפכתי למסוכן.‬
‫היית...‬
‫הרחקת לכת.‬ ‫-התפרעת.‬
‫למדתי לקח.‬
‫הפאניקה משתלטת, זה סוף העולם.‬
‫קורים דברים משוגעים.‬
‫זה מורכב, לא פשוט כמו שחושבים.‬
‫בלילה מתקיים תדריך סביב המדורה‬ ‫בחצר של ג'יי,‬
‫ואני תוהה עם האובססיה שלו למוכנות,‬ ‫שווה את המאמץ העצום הזה.‬
‫האם חשבת פעם...‬
‫שאולי הקרב הסופי הגדול לא יתרחש,‬
‫שאין אלוהים, לא צריך להתכונן,‬ ‫רק להנות מהחיים?‬
‫האם יש לי ספקות ודברים כאלה?‬
‫באמונה שלי? לא.‬
‫שאני חי בתקופת הפורענות?‬
‫אולי לא, ואם לא...‬
‫אם אגיע לגיל 99‬
‫וכל הציוד שלי יתקלקל עד אז,‬
‫זה בסדר מבחינתי. אם הסוף יגיע‬ ‫ולא אצטרך להשתמש בזה, זה אדיר.‬
‫סלח לי.‬ ‫מה קרה?‬
‫לעזאזל, זה קורה עכשיו!‬
‫אלוהים...‬ ‫-זה סימן!‬
‫מדהים.‬
‫לאלוהים יש חוש הומור אולי.‬
‫הדשא נשרף.‬
‫מאוד נהניתי עם החבר'ה האלה,‬
‫אך איני בטוח שאני בנוי לזה.‬
‫זה לא מה שאני רוצה לעשות‬ ‫בסופי השבוע שלי.‬
‫והם לא שכנעו אותי שסוף העולם מתקרב.‬
‫תודה, אדוני.‬
‫אלא שאם הם צודקים, קיבלתי מושג‬ ‫לגביי הזמן שאצליח לשרוד,‬
‫וזה לא נראה טוב.‬
‫התכוננות ליום הדין היא עסק רציני,‬ ‫הדורש מחויבות גדולה.‬
‫תסתכלו על נוח.‬
‫אמן.‬
‫היעד האחרון שלי נמצא דרומה, בטנסי.‬
‫סאמרטאון היא עיר רדומה וחקלאית,‬
‫אבל לפני שנה היא עלתה על מפת התיירות האפלה‬
‫כשהעיירה הקטנה התעוררה לקול צרחות מבוהלות.‬
‫אני לא יכולה לעשות את זה, לא יכולה...‬
‫אני רוצה לצאת מכאן!‬
‫העיירה הזו הפכה לאחרונה למקום‬ ‫בו נמצא בית האימה המפחיד בעולם,‬
‫אחוזת מק'קיימי.‬
‫הסרטונים ברשת מזעזעים.‬
‫- אתה לא רוצה לעשות את זה -‬
‫זהו אתר תיירות אליו נוהרים אנשים‬ ‫כדי לחוות עינויים ואימה,‬
‫בשביל הכיף.‬
‫אם תייר אפל רוצה סוף שבוע עוצמתי,‬
‫רוס מק'יימי יספק להם את רצונם.‬
‫האם הוא בדרן? או פסיכופת?‬
‫ולמה שמישהו ירצה לעשות את זה?‬
‫תהיה התשובה אשר תהיה,‬
‫ישנם לכאורה 24 אלף איש ברשימת ההמתנה.‬
‫יעדך נמצא בצד שמאל.‬
‫קבעתי פגישה עם רוס וחברתו הולי באחוזה.‬
‫אני לחוץ וחושש שכל מה ששמעתי הוא נכון.‬
‫- אין מעבר -‬
‫רוס!‬ ‫-מה נשמע?‬
‫דיוויד.‬ ‫-אתה דיוויד?‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-קיוויתי שתיכנס לאחוזה!‬
‫אני מפחד ממך.‬ ‫-ובצדק.‬
‫ראיתי סרטונים שלך לפני עשר שנים,‬
‫וזה היה מקום שאפשר ללכת אליו‬
‫עם איזה בחור ש... יענה אותך בעצם,‬ ‫והנה אתה.‬
‫הדרך היחידה לבדוק היא להיכנס, דיוויד!‬
‫אני לא רוצה להישאר איתך לבד!‬
‫אני שונא את רעיון העינויים,‬
‫אבל יש משהו מושך באופן חולני‬ ‫במה שנשמע כל כך מסוכן.‬
‫הגעתו של רוס לסאמרטאון לא עברה בשקט.‬
‫הוא קיבל צווי סגירה מבתי משפט.‬
‫נבחן את הטענות.‬ ‫-כן!‬
‫"אישה נכבלה ונקשרה למשאית‬
‫במה שנראה כחטיפה, עינויים וניסיון רצח.‬
‫היא צרחה, כשמה שנשמע כמסור חשמלי‬ ‫איים לבתר את גופה."‬
‫אלו טענות חמורות.‬ ‫-כן!‬
‫הם חושבים שיש רוצחים בשכונה.‬
‫כנראה.‬ ‫-כאילו שאנו פסיכופטים.‬
‫אבל אפשר להבין מאיפה זה בא.‬ ‫-זה לא כל כך נורא,‬
‫אך זו עדיין חוויה עוצמתית בשל הלחץ המנטלי.‬ ‫-אתה רוצה לשבור אנשים.‬
‫אני יכול לגרום להם להאמין במה שארצה.‬ ‫זו השורה התחתונה.‬
‫איפה למדת את זה?‬
‫הייתי בצבא 23 שנים וזה עזר.‬
‫למדת איך לחקור אנשים, הכוונה...‬
‫איך להיכנס להם לראש.‬ ‫-לשלוט במוחם.‬
‫רוס והולי מודים שהם משתמשים בהיפנוזה‬ ‫כדי להעצים את חווית המשתמש.‬
‫אבל הוא לא מפחד לנקוט אלימות.‬
‫אתה יודע שתיחתך, תיחבל, תסבול מנקעים...‬
‫אולי עצמות שבורות, אולי מוות.‬ ‫זה יכול לקרות.‬
‫זה בדיוק מה שלא אעשה.‬
‫ברגע שיש סיכון...‬ ‫-אבל...‬
‫אני עושה זאת 16 שנים,‬
‫האם מישהו מת פעם? לא.‬
‫היה התקף לב.‬
‫כן, זה קרה.‬ ‫-לא תמות, אבל...‬
‫חלק מהכיף הוא הרגע שבו נראה לך שתמות.‬
‫זה מה שמרגש.‬ ‫-את זה אתם מחפשים?‬
‫כן, כאילו...‬
‫זה מה שמחפשים האנשים שבאים הנה.‬
‫אלו הם המכורים לאדרנלין,‬
‫אנשים שלא מצליחים להיבהל במקום אחר.‬
‫כמה זמן אחזיק מעמד, לדעתך?‬ ‫-אולי 25, 30 שניות. אולי 20.‬
‫אני לא בטוח בך.‬ ‫-אני יודע. אתה לא יכול.‬
‫אתה מישהו...‬ ‫-אני נוכל...‬
‫שמקיים את כל מה שהוא אומר.‬
‫אלוהים. אני הולך.‬
‫אל תחזור. תמשיך ללכת, שמור מרחק.‬
‫אני מחבב אותך, רוס, איש מפחיד שכמותך.‬
‫הסרטונים ברשת מפחידים מאוד.‬
‫אבל אחרי שנפגשנו, אני עדיין לא מבין‬ ‫מדוע הוא עושה זאת.‬
‫הוא בעל מקצוע או סוג של פסיכופת?‬
‫ציפיתי לפגוש את הקורבן הבא של רוס,‬ ‫כדי להבין מדוע הוא עושה זאת.‬
‫היי! היי, דיוויד.‬ ‫-מה נשמע?‬
‫ניק ניומן הוא אב בן 53 מממפיס, טנסי.‬
‫הוא הבוס במחלקת המים המקומית.‬
‫בעברו הוא שחה עם כרישים‬ ‫והתחרה ב"איש הברזל".‬
‫מכור לאדרנלין שמחפש את המנה הבאה.‬
‫הוא מראה לי את כל הציוד‬ ‫שעליו להביא לעינויים.‬
‫אני אהיה כריש, כי הוא אמר שהסרטונים‬ ‫מוצלחים יותר כך,‬
‫אם אתה באוברול.‬ ‫-זה הקטע שלו.‬
‫יש לך אוכל לכלבים?‬ ‫-רוס אוהב אוכל לכלבים,‬
‫אז יש לי הרבה מזה.‬ ‫-זה התשלום שהוא מבקש?‬
‫שק גדול של אוכל כלבים?‬
‫אפשר לתרום מעט כסף, ודאי שאעשה כך.‬
‫באופן מפתיע, רוס לא גובה תשלום על שירותיו.‬
‫תרומה של אוכל לכלבים הוא כל מה שהוא מבקש.‬
‫מה שצריך להיות לך‬ ‫זה אישור רפואי והערכה פסיכולוגית.‬
‫"הוא יציב רפואית ונפשית". ברכותיי.‬
‫"אין מניעה להשתתפות בחווית‬ ‫אחוזת מק'קיימי הרדופה."‬
‫אשתו ובניו בני העשרה של ניק,‬ ‫לא יודעים מה הוא עושה.‬
‫- אחוזת מק'קיימי -‬
‫הסרטון הזה הוא מלפני חמש שנים,‬ ‫כשהאחוזה נמצאה בסן דייגו.‬
‫מסתבר שהדברים נעשו קיצוניים יותר מאז.‬
‫אנשים משוגעים.‬
‫כמו אבא שלך.‬
‫למרות התגובות,‬ ‫קארן יודעת שלא תוכל לעצור את ניק.‬
‫אם הוא רוצה לעשות זאת, הוא יעשה.‬ ‫אמרתי, "אינך מכיר אותו!‬
‫אתה לא מכיר את האנשים, אינך יודע...‬ ‫למה אתה נכנס."‬
‫הוא אמר שיהיה בסדר.‬
‫יום העינויים הגיע.‬
‫רוס קבע איתנו פגישה בפארק כשלב ראשון,‬
‫במה שנקרא "טקס ההרשאה",‬ ‫ויש לי הפתעה לניק.‬
‫יש לך אוברול?‬ ‫-אני מוכן.‬
‫אני אבוא ו... אנסה קצת.‬
‫אדיר, בנאדם!‬
‫אביא את האוברול שלי.‬ ‫-גם לך יש?‬
‫כן, כלב גדול... כלשהו.‬
‫זה אדיר.‬
‫רוס והולי מצטרפים אלינו‬
‫וכבר אני מתחרט על הכניסה לאחוזה.‬
‫הוא מזהיר אותנו שטקס ההרשאה‬ ‫יימשך חמש שעות...‬
‫ושיש ליידע את המשטרה.‬
‫אני מתקשר כדי ליידע אתכם‬
‫שאנחנו עורכים הופעה היום.‬
‫אם תקבלו שיחות טלפון משוגעות,‬
‫דעו שזה לא אמיתי - אל תירו בי!‬
‫אעביר את המידע.‬
‫מסמך ההרשאה הוא בן 45 עמודים.‬
‫אתם הולכים לקרוא כל סעיף בצוותא.‬
‫"המשתתף מסכים ומבין"...‬
‫המסמך נועד להסיר כל אחריות‬
‫לנזקים פיזיים ונפשיים שייגרמו על ידי רוס,‬
‫ואני מרגיש שגם זה חלק מחווית העינוי.‬
‫דיוויד, אתה תיפצע הערב.‬
‫אתה תוטבע, אתה תיקבר.‬
‫אני לא כאן כדי לפגוע בך, למרות שאתה תיפגע.‬
‫עליך להבין את זה.‬ ‫אני לא סתם מדבר, בסדר?‬
‫"עליו להבין כיצד להימלט"...‬
‫זה נמשך שעות,‬
‫ואני מתחיל לאבד את תפיסת המציאות.‬
‫בעבר לא הייתה קיימת האפשרות‬ ‫למילת ביטחון,‬
‫אבל אולי בשל תלונות קודמות,‬
‫רוס מסכים לשימוש בהן.‬
‫אבל אתה צריך...‬ ‫-לדעתי אתה מבלף.‬
‫גם לדעתי.‬
‫אני סתם צוחק, דיוויד.‬
‫הנה מה שיקרה. דיוויד, תן לניק משהו מביך.‬
‫"שמי ניק.‬
‫חשבתי שהייתי קשוח".‬
‫הוא מפקפק באומץ שלך!‬
‫"אבל אני יותר פחדן מדיוויד."‬
‫אלוהים!‬
‫היופי הוא שגם אם אשבר לפניך,‬
‫עדיין תצטרך לומר את זה,‬ ‫וזה ממש מספק אותי.‬
‫הוא אכזרי, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫הגיע הזמן לחתום על הסעיף האחרון.‬
‫באופן טפשי, הסעיף מתיר לרוס‬ ‫להתעלם ממילת הביטחון.‬
‫תכניסו את זה לראש, אתם לא תמותו.‬
‫אבל החלק בין החיים למוות הוא הבעייתי.‬
‫יש בעיות, כן.‬
‫טוב, אני אמשיך.‬ ‫-כל הכבוד.‬
‫שניכם תקבלו חליפת משוגעים חביבה.‬
‫עכשיו, אחרי כל המוזרויות, זה נעשה אמיתי.‬
‫מאוד שגרתי לבלות כך את הערב.‬ ‫-נכון?‬
‫אלו חיתולים למבוגרים?‬
‫זה נועד להשפיל, לדעתי.‬ ‫-אוי, לא.‬
‫מושלם. זה יישאר בפה שלך.‬
‫עוד לא הרגשת כלום. זה החלק הקל.‬
‫כבר איבדתי את תחושת המרחב...‬ ‫ואני מבוהל.‬
‫אלוהים.‬ ‫-לאלוהים אין קשר לזה.‬
‫הנה.‬
‫רוס התחיל במופע.‬
‫תגיד, "שמי דיוויד ואני ילד קטן". קדימה.‬
‫תגיד את זה!‬ ‫-שמי דיוויד ואני ילד קטן.‬
‫אל תעצור.‬
‫זה לא מצחיק.‬
‫לא אמרתי לך לשבת. מה אתה עושה?‬
‫אתה צוחק עליי, דיוויד.‬ ‫-לא.‬
‫רוס הוא סתם בדיחה, נכון?‬ ‫-אתה ממש לא בדיחה.‬
‫בואו נצחק על רוס. זה מה שאנחנו עושים?‬ ‫קלטתי אותך.‬
‫אנחנו נבלה הערב.‬ ‫-זה מפחיד.‬
‫זה מפחיד? אין לך מושג מה זה מפחיד.‬
‫הרסת את חליפת המשוגעים שלי?‬ ‫אתה שמן, נכון?‬
‫בתוספת אוזניות,‬
‫רוס מאלץ אותי להאזין לפס הקול המעוות שלו.‬
‫ברוכים הבאים לאחוזת מק'קיימי.‬
‫נעשה זאת יחד.‬ ‫-אני לא אוהב את זה.‬
‫אם אני רוצה להפסיק...‬ ‫-תפסיק ליילל, דיוויד.‬
‫בסדר? עוד לא עשינו כלום.‬ ‫-טוב, בסדר.‬
‫אף אחד לא יציל אותך.‬
‫אף אחד לא ישמע אותך.‬
‫בדרכנו לאחוזה, אני מאבד את זה.‬
‫אולי זה הפסקול, אולי שעות ההתעללות,‬
‫אבל איני חושב שאוכל להמשיך.‬
‫אתה לא פורש עכשיו, ממש לא.‬
‫לדעתי...‬ ‫-מה? דיוויד?‬
‫אני פורש.‬ ‫-אין סיכוי.‬
‫אתה רציני?‬ ‫-כן, אני בחוץ.‬
‫תגיד את מילת הביטחון.‬
‫תגיד! זה מביך.‬
‫לא, אני לא אוהב כאן דבר.‬ ‫כל המצב הזה נוראי, אני לא אוהב את זה.‬
‫תגיד את זה.‬ ‫-שמי דיוויד ואני מניו זילנד‬
‫ואני פחדן מדי מכדי להתנסות‬ ‫באחוזת מק'קיימי.‬
‫ואני פורש.‬ ‫-ואני פורש.‬
‫מצטער.‬ ‫-זהו, הכל בסדר.‬
‫אתה בטוח, אל תדאג לכלום.‬
‫אין בזה שום דבר טוב.‬
‫מה אתה חושב...‬ ‫-אני לא מבין אנשים שבאים הנה.‬
‫אתה נסער.‬ ‫-כן, זה מוזר.‬
‫זה מוזר, הלא כן?‬ ‫-כן.‬
‫זאת הקלה להיות בחוץ.‬
‫הייתי כל כך מבועת שלא יכולתי לחשוב.‬
‫הטכניקות של רוס יעילות בצורה מחרידה,‬
‫אפילו לשהייה הקצרה שלי.‬
‫רק ניק נשאר.‬
‫הכל בסדר?‬ ‫אנחנו בסדר מאחור.‬
‫הגענו אל האחוזה והוא מיד נלקח לאסם.‬
‫תתרחק!‬
‫הצלמים לא מורשים להיכנס‬
‫ובתוך הבית, אין לי מושג מה יקרה לניק.‬
‫ממה שאנו רואים במצלמות של רוס,‬
‫מופעלת עליו רמה חדשה של התעללות.‬
‫הוא מוטבע באלימות במי קרח.‬
‫שקט.‬
‫תעצור את הנשימה ל-30 שניות, או...‬
‫זה רק עשרים שניות. זה רק 25.‬
‫עשרים וחמש.‬ ‫-שוב 25.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-אני בחוץ!‬
‫תגיד את זה.‬ ‫-אני ניק ניומן.‬
‫חשבתי שאני יותר קשוח.‬
‫אבל אני פחדן גדול יותר... מדיוויד.‬
‫ואני רוצה לפרוש מאחוזת מק'קיימי.‬
‫הוא סיים.‬ ‫-הוא סיים?‬
‫זה נגמר.‬
‫ניק החזיק רק כמה דקות.‬
‫שב.‬ ‫-תתיישר. זהו.‬
‫מצטער, חבר'ה, זה היה קצר מאוד.‬
‫אתה בסדר, ניק? הכל טוב?‬ ‫-כן, בסדר.‬
‫מה קרה לקראת הסוף?‬ ‫-זה היה קשוח.‬
‫כמו שרוס אמר, אתה לא רוצה לעשות זאת.‬
‫אל תבואו לכאן.‬
‫ניק חיפש אדרנלין,‬
‫אבל רוס מתמקד בפחדים אפלים יותר‬ ‫מהפחד מפגיעה פיזית.‬
‫שפיותך היא מטרתו.‬
‫אני לא יודע מה לחשוב.‬
‫רוס נראה שמח ממה שקרה.‬
‫זה גרוע כמו שאומרים שזה.‬
‫לא הבנתי מה גורם לרוס לעשות זאת,‬
‫לכן החלטתי לחזור למחרת.‬
‫אני מחליט את מי אני לוקח‬ ‫למשחקים הקטנים שלי.‬
‫זכרו, אתם אחד נגד השני.‬
‫זוג צעיר, קאלב וזואי ממיזורי‬
‫הגיעו גם הם לחוויה.‬
‫בסדר, להתראות!‬
‫אי אפשר לעקוב עוד קצת?‬
‫אלא אם בא לך להצטרף...‬
‫אני לא חוזר פנימה.‬ ‫-אז צא מפה.‬
‫צא!‬
‫קישטה! לחזית הבית.‬
‫להתראות, חברים!‬
‫הנה הם יוצאים.‬
‫זאת עוד סצנה אלימה,‬
‫אבל הם מחזיקים זמן רב הרבה יותר.‬
‫את מדממת עליי?‬ ‫-אלוהים...‬
‫אחרי שעתיים, הקור מכריע את זואי...‬
‫אני חייבת לצאת.‬
‫ואז את קאלב.‬
‫ניסיון יפה.‬
‫לנשום.‬
‫זה נגמר.‬
‫עבודה טובה.‬ ‫-זה היה טוב.‬
‫הכל נגמר, זמן להתקלח.‬
‫רוס סיים להיום.‬
‫זאת עבודה במשרה מלאה.‬
‫זאת משרה מלאה! זה מגוחך!‬
‫ואין לך הכנסת פלא אחרת?‬ ‫-לא.‬
‫אתה לא מוכר את זה כסרטוני פטיש?‬ ‫-לא.‬
‫פטיש? אמרת פטיש?‬
‫חייבת להיות הכנסה כלשהי...‬ ‫-זה ממש לא פטיש.‬
‫אתה חייב להבין.‬ ‫-זה למען האהבה?‬
‫הכנסתי היחידה היא 800 דולר שאני מקבל‬ ‫כפנסיה מהצי.‬
‫זהו. 800 דולר. אני מוציא את זה על אוכל‬ ‫תוך שלושה ימים.‬
‫מה נשמע, זואי? את כועסת עליי?‬
‫לא, אני לא כועסת, היה לי קר, רוס!‬ ‫-בסדר.‬
‫דיברת על זה שזה משחק, שזה לא אמיתי.‬
‫זה מאוד אמיתי כי אנשים נחבטים בראש,‬ ‫אתה מטביע אנשים,‬
‫יש דם...‬
‫אלו דברים אמיתיים, נכון?‬
‫דברים אמיתיים קורים.‬ ‫-אבל אתה גם בטוח מאוד.‬
‫כל העניין הוא לגרום לך להרגיש לא בטוח,‬ ‫וזה עובד.‬
‫איזו תפיסה מוטעית יש לאנשים לגביך, לדעתך?‬
‫שאני פסיכופת!‬
‫שאני איזה משוגע שנהנה... לפגוע באנשים!‬
‫זה מה שחשבתי.‬ ‫-מבין?‬
‫מי אתה, אם לא פסיכופת?‬
‫אני בדרן.‬
‫אני קומיקאי, זאת הכל הצגה עבורי.‬
‫מצאתי את הנישה שלי בעולם‬
‫שאף אחד אחר לא עוסק בה.‬
‫זה מאוד פשוט. אני אוהב לבדר.‬
‫ההסבר היחיד שאני יכול לחשוב עליו‬ ‫כסיבה לבחירת עיסוקו של רוס,‬
‫הוא משום שהוא כל כך טוב בזה.‬
‫איני חושב שהוא פסיכופת.‬
‫אבל לא הייתי קורא למה שהוא עושה "בידור".‬
‫אתם ממש לא...‬
‫רוצים לעשות את זה.‬