NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Olen journalisti Uudesta-Seelannista. Oudot asiat ovat kiehtoneet minua aina.
Olen päättänyt tutkia synkkää turismia. Se on maailmanlaajuinen ilmiö,
jossa matkataan kuolemaan ja tuhoon liittyviin paikkoihin.
Tämä reissu vie minut Yhdysvaltoihin. Vierailen kolmessa kohteessa.
New Orleansissa etsin oikeita vampyyrejä peiteroolin turvin.
Voinko puhua suoraan? Vaikuttaa kuin olisitte täällä ruokana.
Tutustun kansalliseen tragediaan, josta tuli turistinähtävyys Teksasissa.
Hänen hiuksissaan oli luunpalasia. Aivot olivat levinneet pitkin autoa.
Milwaukeessa liityn synkän turistin matkaan sarjamurhaaja Dahmerin jäljillä.
Jos antaisit minulle ruumiin paloiteltavaksi, en tiedä mistä aloittaa.
Olen David Farrier. Matka osoittautuu oudommaksi kuin kuvittelin.
MAKAABERIT MATKAKOHTEET
YHDYSVALLAT
Olen Yhdysvalloissa. Ensimmäinen pysähdykseni on Keskilännen Milwaukeessa.
Se on tunnettu oluesta, juustosta ja sarjamurhaajasta.
Sarjamurhaajat ovat kiehtoneet minua aina. Mitä värikkäämpää, sen parempi.
Tapaamani henkilö on aiheesta sitäkin kiinnostuneempi.
Hän kutsuu itseään synkäksi turistiksi.
Hän on luvannut ottaa minut mukaansa -
kermakaupungin kannibaali Jeffrey Dahmerille omistetulle kierrokselle.
Poliisi tutkii tänä aamuna karmivaa löytöä Milwaukeen asunnosta.
Lukuisia osia jopa 15 ihmisruumiista, mukaan lukien kolme päätä jääkaapissa.
Tulin hakemaan Natalieta.
Hän on Dahmer-fanaatikko. Hän on aina unelmoinut matkasta Milwaukeen.
Hei, Natalie. Mukava tavata. Ethän ole ollut täällä aiemmin?
-En ole. -Sehän on naurettavaa.
Intoilet Dahmerista, etkä ole ollut täällä.
Mietin, millainen tyyppi ilmaantuisi. Odotin mustaa t-paitaa.
-Sinulla onkin. Olet kokomustissa. -Tämä onkin Morrissey. Hän on vegaani...
Olet siis todella kiinnostunut aiheesta.
Suuremmiksi osin kotoa käsin. Luen paljon.
Milloin kuulit ensi kertaa Dahmerin tapauksesta?
Olin kymmenvuotias sen tapahtuessa.
En ymmärtänyt asiaa silloin. Kymmenvuotiaana ei tajua kannibalismia.
Natalie vaikuttaa normaalilta, mutta aion selvittää kiinnostuksen taustoja.
Kaunis AirBnb.
Mikä Dahmerin jutun likaisissa yksityiskohdissa oikein vetää puoleensa?
Juttu oli ainutlaatuinen. Siinä oli lobotomiaa,
yrityksiä muuttaa ihmisiä zombeiksi, kannibalismia. Eikä hän ollut sadisti.
Hän antoi vähän armoa huumaamalla ja kuristamalla uhrinsa -
ennen sisusten poistamista. Hänessä oli siis tämä mukava puoli.
Jos niin haluaa sanoa.
-Ennen kuin porasi heidän aivonsa. -Armonpala.
Hän kirjaimellisesti pilkkoi verisiä sisäelimiä. Sen syvemmälle ei pääse.
Hän aloitti maantieraadoista ja siirtyi vähitellen lobotomiaan ja sisälmyksiin.
Natalie totisesti tuntee Dahmerin jutun, mutta intohimo ei jää siihen.
Hän kerää kaikenlaista outoa ja haluaa näyttää minulle.
Kuka tämä on?
Juan Diego. Eteläamerikkalainen mies.
Saanko koskea? En ole koskaan koskenut oikeaa ihmiskalloa.
-Dahmer takuulla piteli tällaista usein. -Hänellä oli näitä paljon.
Sitten hän murskasi ja hävitti ne.
Hän säilytti muutaman asuntonsa alttaria varten.
Näetkö teissä mitään yhtymäkohtia?
En. Tämä on...
Koska olen vain outo.
Olemme tuskin tavanneet ja hän esittelee jo luukokoelmaansa.
Ihme, että sait matkustaa tuon kanssa. Yhdysvalloissa hullumpaakin kai tapahtuu.
Näin on.
Jätän Natalien käärimään kalloa ja suuntaan Shaker's-baariin.
Se on Dahmerin kierroksen keskus, perustettu minunlaista porukkaa varten.
Tapaan Bellan ja Michellen, kannibalismikierroksen vetäjät.
-Naiset tykkäävät tuhmista pojista. -Sarjamurhaajat ovat ehdottomasti -
pahoja poikia.
Näin on. Henget ja kuolema vetävät minua puoleensa.
Kuolema vetää sinua puoleensa? Siksi siis Jeffrey Dahmer.
Hän aiheutti paljon kuolemaa.
Samaan aikaan hän myös ilmensi niitä asioita,
jotka saivat sen hänessä aikaan.
Tunnen häntä kohtaan aika paljon myös empatiaa.
Painiskelen asian kanssa. Ymmärrän empatian tiettyyn rajaan asti.
Samaan aikaan hänen tekonsa olivat -
anteeksiantamattomia. Empatiallakin on rajansa.
Hän ei nauttinut tappamisesta. Hän halusi jonkun rinnalleen ilman huolenpitoa.
Kaikki voivat samaistua siihen tavallaan.
Kaikki kaipaavat jonkun rinnalleen. Kukaan ei halua olla yksin.
En pysty ymmärtämään, miksi niin moni nainen tuntee vetoa Dahmeriin,
homoon sarjamurhaajaan.
Tapaan taas Natalien. Hän on innoissaan illan kierroksesta.
Innostuksesi on tarttuvaa.
Outoa olla innostunut asiasta.
Kukaan ei toivo toisen murhaamista tai iloitse siitä.
Kiinnostavaa nähdä, ketä on paikalla.
Kierroksille tulee kuulemma polttariseurueita.
Kaksikymmentä ja viisi.
Laitan rannekkeet.
Kermakaupungin kannibaalikierrokselle osallistuvat.
Seuratkaa minua ulos, niin aloitetaan kierros.
Natalie oli oikeassa polttariseurueista.
Suurin osa osallistujista on kolmekymppisiä naisia.
Ehkä he oppaiden tavoin käyvät salaa kuumana Dahmeriin, pahaan poikaan.
Minä taas pääsen tyydyttämään verisen kiinnostukseni yksityiskohdilla.
Hän yritti myös luoda seksiorjaa, jolla ei ollut tarpeita ja -
joka ei puhuisi tai tekisi paljoa mutta olisi silti elossa.
Siksi hän päätti porata kolmisen senttiä syvälle kalloon.
Ensin hän kaatoi kiehuvaa vettä, sitten hän kokeili pesuaineita.
Inhottavat kertomukset kiehtovat, enkä ole yksin.
Hän on tosi kiinnostava, koska hän eroaa stereotypioista...
Naiset haluavat aina korjata kaikkia.
-Psykologiaa. -Niin se on.
Kuinka korjaisit hänet?
Pienellä hyväilyllä.
Pienellä porauksella aivoon.
Hyväilyä mutta ei liian läheltä.
Kierros vie meidät 219-klubille, josta Dahmer löysi suuren osan uhreistaan.
Asiat käyvät oudoksi.
Jos seurassamme on joku, risti kepit.
Tuo on kyllä.
Avaa risti.
Jos energiatasosi on alhainen, voit käyttää minun energiaani.
Jos puhumme Jeffrey Dahmerille, risti kepit.
Onko kenelläkään kysymyksiä Dahmerille?
-Olen ihan hukassa. Entä sinä? -Täysin.
Se oli mautonta.
-He ärsyttivät minua. Oletko ärsyyntynyt? -Olen.
Kärsivällisyyteni ei riitä moiseen vokotteluun.
-Vokotteluun vain sontaan? -Se on kaunis ilmaisu sonnalle.
Miltähän uhrien perheistä tuntuisi,
jos he tietäisivät, että kierroksella puhutellaan Dahmerin haamua.
Tosidraamaa Milwaukeen oikeussalissa.
Sarjamurhaaja Jeffrey Dahmer tuomittiin 15 peräkkäiseen elinkautiseen.
Dahmerin motivaatio kiinnostaa minua ja Natelieta.
Ylimaalliset kepit eivät toisi vastausta.
Ennen Milwaukeesta lähtöä olisi ollut sääli jättää penkomatta syvemmälle.
Dahmer oli kutina, jota minun oli raavittava.
Järjestin tapaamisen Wendy Patrickusin kanssa. Hän oli Dahmerin puolustaja.
Hei, Wendy. Olemme kaupungissa Dahmerin vuoksi.
On kiinnostavaa tavata. Olemme tavanneet monia, joilla on vain toisen käden tietoa.
Vietin hänen kanssaan paljon aikaa. Näimme miltei päivittäin.
Kysyin häneltä suoraan,
oliko hän syönyt ruumiinosia. Hän vastasi kyllä.
Kysyin, kuinka hän oli valmistanut sen.
Hän oli ostanut lihanmureuttimen ja...
...paistanut sen kuin minkä tahansa pihvin.
Annoin hänelle paperia yksi päivä ja hän piirsin minulle alttarin.
Olen nähnyt tuon. Sekö on alttari?
Hän allekirjoitti ja laittoi päivämäärän alaosaan.
Eli hän siis aikoi...
Aivan. Hän säilytti ruumiita näissä kahdessa päässä.
Hän säilytti usein kädet ja penikset.
Hänellä oli lamppu,
jonka pallot valaisivat kaikkia pääkalloja.
Hän istuskeli tuolillaan.
MUSTA PLYYSITUOLI
Tämä oli hänen oma alttarinsa.
Outoa. Näyttää ihan lapsen piirustukselta, mutta se kuvaa jotain niin...
Ihan kuin True Detectivestä. Mutta käsittämättömämpää.
On kaameaa ajatella Dahmerin piirustusta ja siteerausta.
Wendyllä on meille yllätys.
Kasetti yhdestä haastattelusta.
Tässä hän puhuu ensimmäisestä uhristaan.
Aivan.
Kerroit tehneesi näin, koska halusivat heidän jäävän.
Kiihottiko se sinua myös seksuaalisesti?
Kiihotti.
Kun kuristit miestä?
Ei sillä hetkellä vaan jälkeenpäin.
On jäätävää kuulla Dahmerin puhuvan hirveistä yksityiskohdista.
Natalie näyttää olevan transsissa.
Vain se tieto, että hän oli kanssani...
Hän oli edelleen siellä.
Hän saattoi olla vain ruumis, mutta...
Teitkö mitään seksuaalista ruumiille kuristamisen jälkeen?
Katsotaanpa.
Miltä tuntui, Natalie?
Wendy on upea. Se oli hienoa.
Hän tuntee jutun perusteellisesti.
Tämä kaikki todella tapahtui.
Hänen näyttämänsä piirustukset alttarista,
en voinut irrottaa katsettani. Et sinäkään.
En niin. Se oli vangitsevaa.
Sellainen yksinkertainen luonnos.
Henkilölle, joka ei ole tappanut ketään tai tehnyt palkintohuonetta kalloista,
on kiehtovaa päästä niin tehneen henkilön mieleen.
Siksi nämä asiat vetävät puoleensa meidänlaisia ihmisiä.
Se on kuin outo lomamatka, eskapismia, ennen palaamista tylsään todellisuuteen -
kiitollisena, että on elossa ja ettei ammeessa mätäne ruumiita.
Mietin aina, miksi nämä kauheudet viehättävät ihmisiä.
Vaikka samaan aikaa ajatteleekin, kuinka kamalaa ja sairasta. Kerro lisää.
Kerro lisää kauheuksista.
Sen tuomitsee samaan aikaan, kun haluaa kuulla ja nähdä lisää.
Sepä se. Taidamme kaikki olla sekopäitä.
Emme vain tienneet sitä aiemmin.
Matkaan 1 600 km etelään seuraavaan synkän turismin kohteeseen,
Teksasin Dallasiin.
Presidentti Kennedyn murhapaikka 1963 on merkitty rastilla.
Näyttää ilmeiseltä, että murhalla on lyöty rahoiksi. Bisnes kukoistaa.
Toinen ikkuna ylhäältä. Valkoinen laatikko.
Täällä on ollut tappeluita.
Minkä takia?
Territoriasta. Miehille reviiri tapaa olla tärkeä asia.
-Haluatko tästä maksun? -Haluan.
-Paljonko? -Neljäkymppiä.
Minulla on -
parikymppiä. Kelpaako?
Haluan ymmärtää, kuinka karmea kuolema muuttuu turistikokemukseksi.
Osallistun kaupungin kahdelle suurimmalle JFK-kierrokselle.
Kiinnostaa, kuinka kierroksia vedetään ja tarina kerrotaan.
Ensimmäinen kierros lupaa täydellisintä perusteellisuutta.
-Robin. Olen David. Mukava tavata. -Samat sanat.
-Sinua ei voinut olla erottamatta. -Saiko jokin minut erottumaan joukosta?
-Tiedän, että tulit katsomaan autoa. -Sitä ei voi olla huomaamatta.
Vaikuttavaa sinun sukupolvesi suusta, David.
Robin kutsuu itseään historioitsijaksi. Hän on tutkinut JFK:n murhaa 40 vuotta.
Hän ottaa yksityskohdat kuolemanvakavasti.
David, haluatko istua presidenttiä kuljettaneessa autossa?
Oletko valmis, David? Mennään ajelulle.
Asiakkaani haluavat kokea presidentin autosaattuereitin. Olemme sillä nyt. Puhumme siitä päivästä 22. marraskuuta 1963,
kun 35. presidenttimme John F. Kennedy murhattiin julkisesti ja brutaalisti.
Tapahtumapaikka on tuossa.
Risti osoittaa, missä presidentti oli ensimmäisen luodin osuessa.
Presidentin pää lensi 5.9 sekunnin jälkeen tässä kohtaa.
Katso säleaitaa.
Aidan takana oli ammattisala-ampujia.
Sinä päivänä myös Dal-Tex-rakennuksessa oli ampumisryhmä odottamassa presidenttiä.
Robin on vakuuttunut, että useat ihmiset juonittelivat presidentin murhaa.
Zapruderin toimistot ovat tuossa rakennuksessa.
Sinun on hyvä tietää Zapruderin filmistä...
Pidän Robinista, mutta tuntuu kuin olisin autossa erikoisen setäni kanssa.
Itseään historioitsijaksi kutsuvan suusta kuulosti paljon salaliittoteorialta.
Hän ei ollut kuudennen kerroksen ikkunassa kiväärin kanssa.
Joku siellä tosin oli.
Kuinka muistat kaiken tiedon? Et hengähdä koskaan.
Olin erään brisbanelaisen pariskunnan kanssa yhdeksän tuntia yhtenä päivänä.
En tukkinut suutani yhdeksään tuntiin.
Siksikö aloit pitää kierrosta? Perheesi ei enää jaksanut kuunnella?
Tarvitsin uuden yleisön.
Robin jättää autokulkueen, mutta se ei hillitse menoa.
No niin, menoksi sitten.
-Oletpa nopea. -Tulehan nyt.
Keväällä 1964, David, Warrenin komission jäsenet tulivat Dallasiin.
He halusivat nähdä ikkunan. Ikkunasta ampuja ei nähnyt presidenttiä.
-Tuolta tulee auto. -Ei se mitään.
Presidentti... Tule nyt.
Murhaajien jäljillä on vaarallista.
Näen, että innostut asiasta.
Niin, David, vaikka teen tätä paljon,
tapahtumat saavat vereni kiehumaan.
Presidentti murhattiin julkisesti ja brutaalisti tässä,
koska hän vetäytyi Vietnamista.
Robin on tosipatriootti, mutta uskoo virallisen selvityksen olleen hakoteillä.
Kierros on hänen tapansa korjata väärinkäsitykset.
Hänen mukaansa murhan taustalla oli CIA:n ja mafian katala liitto,
johon osallistui useita ampujia.
Robin on puhunut neljä tuntia putkeen. Huolettaa, että hän rikkoo ennätyksensä.
...se iskee takaraivoon. Presidentin pää lentää.
-Kolmannes aivoista on mennyt. -Sait yleisöä.
Lisäksi hän ajautuu sivupoluille.
Hän teki poliittisia murhia, syöksi hallituksia vallasta...
Robin ei taida tehdä tätä rahasta. Hän vain haluaa levittää totuuttaan.
Aidan takana on ampujia. Pysy kanssamme.
Robin jatkaisi vielä kierrosta, mutta olen jo myöhässä seuraavasta kokemuksesta.
Koitan poistua hiljalleen taka-alalle.
On vain yksi este.
Olen joutunut Robinin päättymättömän kierroksen ristituleen.
Syötä pin-koodi.
Sataviisikymmentä dollaria ja -
matkaan kaupungin hämärämpään osaan tapaamaan Ricardoa.
Hänet tunnetaan nopeimmista kierroksista, kaiketi koska hän kertoo -
virallista eli lyhyempää versiota murhasta.
Mitähän hän ajattelee kertomuksesta?
Kennedy seisoo tuossa syystä. Tähän voi tulla ottamaan selfien.
On Lincoln Continental, cruiserit, bussit.
Mitä Robinin auto tekee täällä?
Pidämme siitä huolta.
Jos jotain tapahtuu, siivoamme sen.
-Luulin häntä kilpakumppaniksi. -Ei suinkaan. Hän on hyvä ystävä.
Mitä mieltä olet hänen kierroksestaan?
Se on todella erilainen kuin meillä.
Tiivistämme kuusituntisen kierroksen varttiin.
-Tämä ei siis muistuta Robinin... -Ei. Se on tutkimusmatka.
Siistiä bussissa on, että tämä on uusi VR-kierroksemme.
-Virtuaalitodellisuutta. -Näin on.
Tämä on epätavallinen tapa esitellä kaupunkia, koska kyseessä on salamurha.
Onhan se outoa. Teen rahaa Kennedyn murhalla.
Mutta kerron myös historiallista tarinaa.
Ricardo pitää tarinaa yllä uuden teknologian avulla,
mutta häiritseeköhän se totuutta?
Silloin tällöin tämä on jostain mautonta. Nämä henkilöt ovat harvassa.
Ellet sinä, niin joku muu tulee ja täyttää aukon.
-En tiedä VR:stä. -Muut eivät vie tätä niin pitkälle.
Hänen lukuisat keinonsa tienata murhalla kiehtovat.
Tänään hän aikoo kuvata uuden VR-kohtauksen Lee Harvey Oswaldista.
Virallisen selvityksen mukaan hän veti liipaisimesta -
ja pakeni täyshoitolaansa esikaupunkiin.
Mitä kuuluu?
Pat varttui täällä ja tapasi Oswaldin 11-vuotiaana.
Tervetuloa vuoteen 1963.
Uskomattoman näköistä. Tältäkö täällä näytti?
Kyllä. Tämä on asetelma talosta salamurhan päiviltä 1963.
Kukaan ei tiedä, mitä talossa tapahtui. Ricardo paikkaa aukkoja.
Hän näkee itsensä vähän Oliver Stonena.
Hän oli aina rauhallinen.
Kohtauksessa Oswald on tullut hakemaan asetta, jolla hän ampuu poliisin.
Siirrän kuviasi.
No niin. Menoksi. Kamera käy.
Katsele ympärille. Laita ase takaisin.
Vaikka ohjissa onkin kokenut ohjaaja, Ricardon Oswald murtuu paineen alla.
Otetaan uusiksi. En saanut sitä...
Otetaan uusiksi. Se oli lähellä. Älä unohda.
Jos tämä olisi oikea Oswald, hän olisi tappanut Kennedyn 45 minuuttia sitten.
-Miltä hänestä tuntuu? -Hermostuneelta. Sait sen vangittua.
Mitä mieltä olit?
Hän käänsi selkänsä kameraan, jotta kaikki näkivät aseen piilotuksen.
Se oli hyvä veto.
Joitain asioita on keksittävä. Luomisen vapautta.
Ricardon luova ote historiasta tuntuu käyvän tosiasioiden tielle.
Mitähän Robin tuumaisi?
Tapaan hänet hänen toisessa työssään.
Kun hän ei käsittele kuolleita presidenttejä, hän käsittelee kuolleita.
Mitäkö teemme? Meillä on mäntyä, tammea, vaahteraa, mahonkia.
Kirsikkapuuta. Erilaisia puulajeja.
Robin ei voi itselleen mitään. Tuntuu välittömästi uudelta kierrokselta.
...tehty puusta.
Päädymme tähän huoneeseen.
Mistä ikinä puhutkin, vaikutat asiantuntijalta.
Kaikkien asioiden historia, golfin, pesäpallon, jalkapallon, urheilun,
on minulle tärkeää.
Tiedämme, että golf on Skotlannista.
Taasko aloitat? Valitset vain aiheen ja olet siinä syvällä.
-Uskomatonta. -Mitä voin sanoa, David?
-Oletko ollut tällainen lapsesta lähtien? -Kyllä, olen parantumaton.
Perheenjäsenet ovat yrittäneet parantaa.
Olen havainnut yhden hyvän tekniikkasi. Tapaat puhutella nimeltä.
Siitä tulee erityinen olo. Oletko aina tehnyt niin?
-Opin sen isältä. -Isän temppu.
Ei ole suloisempaa ääntä korville kuin oma nimi.
Se todella toimii.
Usko tai älä, joskus tykkään olla hiljaa. Tiedän, että et usko.
-En uskokaan. -Ehkä vakuutan sinut myöhemmin.
-Tavataanko vaimosi? -Se olisi fantastista.
Tässä on minun...
Robin on ylpeä, että talo on suunniteltu Valkoisen talon mukaan.
Pohdin, kuka oli Jackie hänen JFK:lleen.
Kuka asuisi tämän kävelevän Wikipedian-sivuston kanssa?
Mitä mieltä olet hänen tarkkuudestaan ja tarinankerronnastaan?
-Se ajaa minut hulluksi. -Niinkö?
Toivoit kuulevasi niin.
Perustiedot riittäisivät. Sitten haluan eteenpäin. Hän taas tykkää pikkuseikoista.
-Haluatko nähdä muita huoneita? -Mennään katsomaan.
On tilaisuuteni selvittää, mitä Robin ajattelee Ricardosta.
Meillä ei ole juuri mitään yhteistä Kennedyn murha mukaan lukien.
Hänellä ei ole mitään käsitystä salamurhasta. Olen sanonut sen päin näköä.
-Liian suoraa kansainväliselle yleisölle? -Eivätköhän he kestä.
Ricardolle on kysyntää. Hän on erinomainen bisnesmies.
Hän osaa viihdyttää. Siitä hänen jutussaan on kyse.
Meillä on epäpyhä liitto.
En ole tavannut Ricardoa, mutta käsittääkseni erona on,
että Robin on historioitsija ja Ricardo turistiloukku.
Kaikki valmiina? En kuullut takariviä. Valmiina?
Menoksi.
Naiset ja herrat. Katsokaa oikealle.
Rva Kennedy liittyy seuraamme.
VR-kokemuksen tavoin Ricardon yökierros on aika kummallinen.
Kierros jäljittelee JFK:n viimeistä matkaa teksasilaisten golfvaunujen saattueessa -
omalla pumppaavalla äänentoistollaan.
Ricardolle arvon lisäys on kaikki kaikessa.
Antaa kuulua "aamen". Niin sitä pitää. Jackie, astu ulos.
Hän on palkannut Kennedyn vaimoa esittävän näyttelijän.
Huonoa makua tai ei hän vetää kuvaajia puoleensa.
Jackie on ollut vähän masentunut, mutta piristyy kuvia varten.
Hän menetti juuri miehensä.
-Hän siis näyttelee osaansa? -Hänen täytyy.
Kun hattu on päässä, hänen ei kuulu hymyillä. Se lukee sopimuksessa.
Lähestyessämme Dealey Plazaa -
Ricardo hiljentää musiikkia ja kohottaa draamaa.
Marraskuun 22. 1963 -
presidentti Kennedy kulki tuota reittiä takanamme.
Joku oli rakennuksen katolla kuudennessa kerroksessa.
Se oli Lee Harvey Oswald.
Kuinka tärkeää totuus on sinulle?
Menen enemmän viihde edellä.
Porukka tulee uuteen kaupunkiin ja haluaa pitää hauskaa.
Me osaamme hauskanpidon ja liioittelemme joitain osuuksia.
Juoni pysyy kuitenkin samana.
Lee Harvey Oswald tähtäsi Teksasin koulun kirjavaraston kuudennesta kerroksesta.
Ensimmäinen laukaus ei osunut presidenttiin. Seuraava osui x:n kohtaan.
Rva Kennedy peittyi verestä välittömästi.
Hänen hiuksissaan oli luunpalasia. Aivot olivat levinneet pitkin autoa.
Hän näki miehensä pään räjähtävän vierestä.
Hemmetinmoinen päätös kierrokselle.
Juhlatunnelma on tiessään, mutta ainakin se jää mieleen.
Joskus ihmisten on järkytyttävä, jotta he eivät unohda menneisyyttä.
Jackie ei tahdo liikkua, koska hän pelkää aivon osien putoavan.
Synkässä turismissa ei ole tabuja.
JFK-kierros on nyt päättynyt.
Kaikki ovat haltioissaan.
Matkustan 800 km itään syvään etelään viimeiseen pysähdykseeni New Orleansissa.
Valtaosa turisteista tulee jazzin tai Bourbon Streetillä tanssimisen vuoksi.
Joka kulmalta löytyy kuitenkin myös vampyyrikierroksia.
Vaikka se on enimmäkseen teatteria,
täällä on kuulemma oikeita vampyyreja, jotka tarvitsevat verta selviytyäkseen.
Synkän turistin peiteroolissani lähden etsimään eläviä kuolleita.
Tapaan Mavenin, joka tienaa elantonsa kulmahampaita tekemällä.
Niin harvinainen ammatti, että nimike oli keksittävä itse.
Aloin nähdä näkyjä sepän hahmosta takomassa jotain.
Toistelin mielessäni seppää, ja lopulta kulmahampaat tulivat mieleen.
Nyt olet kokoaikainen kulmahammasseppä.
-Miksi hankit kulmahampaat? -Ne ovat seksikkäät.
Vampyyreja rakastetaan.
-Oletko sinä vampyyri? -En tiedä, mistä puhut.
-Sinulla on tietynlainen lookki. -Kertoisiko peto saalilleen mikä se on?
Järkeenkäypä vastaus. Mutta koetko itsesi vampyyriksi?
Hankin ensimmäiset kulmahampaani 21-vuotiaana.
Se muutti elämäni. Aloin kokea uusia tunteita. Halusin tutkia niitä.
En usko, että on mitään väärää tai oikeaa tapaa olla vampyyri.
Se on henkilökohtaista.
Se on jonkinlainen skene. Kuten gooteilla tai indie-tyypeillä?
Ei ole. Yksi lähikuva vielä. Siinä.
-Upeat. Kiitos. -Ei kestä.
Sataviisikymmentä dollaria tulee kalliimmaksi kuin rengaslukko,
mutta jos kulmahampaat auttavat minua sopimaan tähän outoon maailmaan,
olen valmis koittamaan.
-Oletko valmis suurpaljastukseen? -Olen, haluan nähdä.
Katso sitten.
Ne ovat hienot.
Nyt kun sain Mavenin luottamuksen,
hän kertoo, että tapaisin parin, jolla oli hiljattain vampyyrihäät.
Innostun, kun he väittävät juovansa ihmisverta.
Vannon jakavani kaikki osani kanssasi tässä elämässä ja sen jälkeen.
Logan ja Daley suostuvat tapaamaan ja tuomaan "luovuttajansa" mukanaan.
Olen innoissani.
Tulen näkemään kaulan purentaa ja kiihkeää imemistä.
Voinko sanoa suoraan?
Ajattelen, että olette täällä vain ruokana.
Se olen vain minä.
Totta se on.
Niinkö suhteenne alkoi? Vaikutatte seksuaalisesti latautuneilta.
-Kiitos. -Kaiken aikaa.
Jopa rintasi ovat ulkona kaiken aikaa.
-Ne ovat ihanat. -Useimmiten hän ei hallitse niitä.
Kuin ruokaa ja seksiä samaan aikaan?
Ruokin ensisijaisesti seksuaalisesti. Saan siitä suurimmat kiksit.
Onko tässä kuviossa kyse kolmen kimpasta?
Joskus.
Haluaisin nähdä sen prosessin. Onko se sopivaa?
Jos se sopii heille, se sopii minulle.
Otan tästä vähän...
Ja toisen suoraan vierestä, niin että se avautuu.
Tykkään, että se valuu aina vähän.
Visuaalisena ja henkisenä kiihokkeena.
Aina hellästi.
En täysin ymmärrä, mitä on tekeillä.
Vaikuttaa enemmän seksiltä kuin selviytymiseltä.
Se tuskin vastasi odottamaani verilöylyä.
Kiitos, kultaseni.
Olen kiitollinen päästessäni heidän maailmaansa,
mutta en ole vakuuttunut, että he tarvitsevat verta selviytyäkseen.
Minulla on viimeinen toivomus, kaukana turistikierroksista.
Minulle on kerrottu esikaupungin talosta, jossa asuu autenttisia vampyyreja.
Pääsen seuraamaan vampyyrirituaalia, jossa joku ruokkii itsensä verellä.
Laurie, mitä kuuluu? Olen David.
Ikuisesta elämästään huolimatta vampyyrit näemmä juhlivat syntymäpäiviä.
Tänään vietämme syntymäpäiviä.
Kaikki on tähän asti vaikuttanut aika maalliselta.
Ovatkohan vieraat tulleet tänne verta vai kakkua varten?
-Täällä on ihmisiä. -Siellä on toinen kylpyhuone.
David.
-Donovan. -Zar.
Olen ymmärtänyt, että kaikki täällä on vampyyreja. -Kaikki ketkä tunnemme. -Upeaa. Paitsi me.
-Sitähän ei tiedä. -Saatan ollakin. En vain tiedä.
Kävimme vampyyrikierroksella ja tapasimme vampyyreja tullessamme tänne.
Kaikki tuntuivat näyttelevän toisin kuin te. Vaikutatte todellisemmilta.
Tämä on kotini. Tämä on elämääni.
Tämä ei ole showta. Tämä on perheeni.
Heidän biologiset perheensä eivät välttämättä hyväksy.
Sitä kutsutaan valituksi perheeksi. Miten suloista!
Ovatko nämä tyypilliset vampyyrien syntymäpäivät?
-Syömme minkä vaan tekosyyn varjolla. -Mikä tahansa pyhä kerääntyä yhteen.
Vampyyrien kanssa on yllättävän huoletonta hengailla.
Janoan silti nähdä jonkun juovan verta.
Zar alkaa veisata ja sylkeä alkoholia oviaukkoon torjuakseen pahoja henkiä.
Tämä on New Orleansin voodoota.
En ole varma, kuuluuko tämä vampyyrikulttuuriin,
mutta hän haluaa tehdä tämän ennen ruokintaa.
Moni ei ymmärrä, että pahuus on julkeaa.
Se ei hiippaile viemäriä pitkin eikä ryömi ikkunoista. Se tulee ovista.
Zar on valinnut illan luovuttajakseen kämppäkaverinsa Donovanin.
Olen innoissani -
mutta hermostunut Donovanin puolesta. On hänen ensi kertansa.
Hän on neitsytluovuttaja.
Miksi ryhdyt tähän?
Luotan häneen. Jos olisin hänen asemassaan, hän tekisi saman hyväkseni.
Te olette homoja mutta ette ole yhdessä. Tämä on puhtaasti...
-Hän on hetero. -Olet hetero. Sinä homo.
-Tämä ruokintajuttu ei siis liity seksiin? -Niin.
Jos hän tulee kotiini heterona, hän lähtee heterona.
Väkisinkin tuntuu, että vampyyrijutut saavat aina seksuaalisia viboja.
Ehkä olen vain katsonut liikaa Twilightia.
Kuinka usein teet tämän?
Nälkäisimmilläni, kun olen henkisesti todella aktiivinen, pari desiä.
Aikalailla. Eikö ole?
En tarvitse verta, joten se tuntuu paljolta.
Pari desiä on kolme neljänneskuppia niille, jotka eivät juuri leivo.
Mitä tapahtuu, jos et tee tätä?
Hiukseni muuttuvat elottomiksi, katseeni lasittuu, on vaikea kohdentaa katsetta.
Tämä on antiseptinen pesu.
En tiennyt vampyyrien välittävän niin paljon hygieniasta.
Laitan sen vuotamaan.
Näetkö kuinka se alkaa...
Vuotaa taas. Miltä se tuntuu tai maistuu?
Kun veri koskettaa kieltäni, tunnen jonkinlaista energiaa.
En ole...
Helpoin tapa kuvata sitä, on että tuntuu, kuin olisin vihdoin herännyt eloon.
Vielä kerran. Selvä.
Eikö olekin outoa?
-Mikä? -Tarkoitan tätä.
Olemme pienessä kylpyhuoneessa. Otat energiasi jonkun toisen verestä.
Siteeraakseni Anjelica Hustonia Perhe Addamsista:
"Hämähäkin normaali on kärpäsen kaaos."
Minulle on määrätty raskaudenaikaisia vitamiineja.
B-vitamiinipistoksia takapuoleen.
Välttämään tiettyjä ruokia, syömään ja juomaan tietynlailla. Mikään ei auta.
-Verikö auttaa? -Veri auttaa minua, koska olen vampyyri.
Paljon onnea rakas MK
Paljon onnea vaan
Nämä syntymäpäivät kuuluvat ehdottomasti kympin kärkeeni.
Olen vihdoin tavannut oikeita vampyyrejä, jotka syövät verta ja jäätelökakkua.
Oli kiusallista katsoa aikuisen miehen nuolevan Donovanin selkäverta.
Vampyrismissa tuntuu siltikin olevan vähän tekemistä veren kanssa -
ja enemmän kyse ulkopuolisista etsimässä yhteisöä.
Olen odottanut tätä jäätelöä koko päivän.
Synkkänä turistina olen päässyt maailmaan, jota en muuten näkisi.
Olen oppinut, että salaisimpaankin nurkkaan pilkottaa valoa.