NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Olen toimittaja Uudesta-Seelannista.
Elämän hämärät puolet ovat aina kiehtoneet minua.
Päätin tutkia synkkää turismia,
maailmanlaajuista ilmiötä, jossa vältellään tavanomaista.
Sen sijaan lomaillaan sota-alueilla,
katastrofialueilla tai muuten epätavallisissa kohteissa.
Olen kiinnostunut hullusta, makaaberista ja kauheasta.
Etsin synkän turismin huippukokemuksia ympäri maailmaa.
Ensimmäisenä matkaan Latinalaiseen Amerikkaan.
Méxicossa joudun kasvotusten riivatun henkilön kanssa.
Melkoinen meteli.
Matkustan Kolumbiaan mahdollisimman lähelle Pablo Escobaria -
ja hiillostan hänen ammattitappajaansa.
Oletko koskaan ollut terapiassa?
Yritän ylittää Yhdysvaltojen rajan vaikeimman kautta.
Olen David Farrier. Tämä matka sisältää yli 80 % kuolemaa.
MAKAABERIT MATKAKOHTEET
LATINALAINEN AMERIKKA
Ensimmäinen pysähdykseni on Kolumbiassa, Medellinin kaupungissa.
Se tunnetaan huumeparoni Pablo Escobarista ja hänen kokaiini-imperiumistaan.
Osallistun huumekiertoajelulle Pablon kaksoisolennon kanssa.
Hän tekee hämäräbisneksiä 90-luvun radiopuhelimella.
Ellei mene perille,
tapan hänen äitinsä, isänsä ja isoäitinsä.
Jos isoäiti on jo kuollut, kaivan hänet haudasta ja tapan uudelleen.
Tämä on yksi kummalisimmista taksiajeluistani.
Tapan koiran. Jos hänellä ei ole, hankin sellaisen.
Kun hän kiintyy siihen, tapan sen.
Huumeturismi on synkän turismin viimeisimpiä trendejä.
Olen tullut tutkimaan Pablon tuhkista poikinutta alaa -
ja jututtamaan synkällä menneisyydellä tienaavia henkilöitä.
Pablon kiero kaksoisolento jättää minut hänen mukaansa nimettyyn kaupunginosaan.
Barrio Pablo Escobar sijaitsee rinteellä ja koostuu portaiden labyrintistä.
Joka puolella on kokaiinikuninkaalle maalattuja pyhäkköjä.
Hän on paikallinen julkkis aiheuttamastaan kaaoksesta huolimatta.
Pablo Escobar lähti mukaan kokaiinikauppaan 1970-luvulla.
1980-luvulle tultaessa Kolumbiasta oli tullut maailman murhapääkaupunki.
Hän lahtasi tuhansia tielle osuvia ihmisiä.
Pablo kuoli väkivaltaisesti, kun hänet ammuttiin alas Medellinin katolta 1993.
Ennen huumeturismiseikkailua haluan selvittää,
miksi häntä ylistetään naapurustossa.
Tapa se! Näytä sille!
Tämä on yksi köyhimpiä ja rikollisimpia naapurustoja. Asukkailla on hurja maine.
Pablosta ollaan montaa mieltä.
Mitä Pablo Escobarista ajatellaan tällä seudulla?
Useimmat alueen taloista ovat hänen rakentamiaan.
Asun yhdessä niistä. Hän antoi talon äidilleni ja isoäidilleni.
Sitä ennen asuimme kaatopaikalla.
Kuinka voisin olla pitämättä hänestä?
Pablo Escobar on näiden huudien Robin Hood.
Entä muut Medellinin asukkaat, jotka näkivät hänet roistona?
Valtakautensa aikana hän tappoi yli 1 000 poliisia.
Tapaan Carlosin, joka oli tapahtumien eturintamassa.
Kuinka hän selvisi julmilta kaduilta?
Tämä on poliisiajoiltani.
Olit 20-vuotias. Tässä on muita poliiseja. Kuinkahan moni on vielä elossa?
Päälliköt mukaan lukien luultavasti viisi.
Kuinka itse olet vielä hengissä?
Monet poliiseista työskentelivät Medellinin kartellille.
Näillä tyypeillä oli tapana sanoa "plata o plomo", "rahat tai luoti".
Ellei jotain pystytty korruptoimaan, hänet tapettiin.
Olit siis korruptoitunut?
Olin Pablo Escobarin hyväksi. Tein hyvän tilin.
En koskaan tavannut häntä.
-Mutta hän maksoi. -Otin rahat pysyäkseni elossa.
Siksi takuulla oletkin vielä elossa.
Carlos otti lahjuksia Pablolta. En syytä häntä.
Ironisesti hän käärii palkkansa edelleen Pablon ansiosta.
Haluan olla rehellinen. Järjestän Pablo-kierroksia. -Järjestät Pablo-kierroksia? -Aivan.
Paikalliset tekevät nyt enemmän rahaa Pablon kuoltua kuin hänen ollessa elossa.
Katso itseäsi Pablo Escobar, minä voitin. Olet pelkkää luuta maan alla.
Haluan kiittää, Pablo, koska teen rahaa nimelläsi.
Pablo olisi ylpeä hänen perinnöllään rahoiksi pistävistä paikallisista.
Hän piti rahanteosta ja oli siinä hyvä.
Barrioiden pikkuvarkaasta kehkeytyi miljardööri kattohuoneistoissa.
Suuntaan varakkaampaan kaupunginosaan, jossa Pablon entinen asunto on myynnissä.
Täydellinen tilaisuus saada vilaus Pablon hulppeasta elämästä.
Asunnon omistaja Claudia oli Pablon käly, naimisissa veljen, Roberton kanssa.
Tuolloin hän oli oikea kaunotar.
Olit upea ilmestys. Olet edelleen. Mikään ei ole juuri muuttunut.
Outoa mutta hienoa.
Hänen ulkonäkönsä ei ehkä ole muuttunut paljoa mutta elämä asunnossa on.
Claudia on eronnut Robertosta. Nykyisin hän asuu yksin koiriensa kanssa.
-Tarvitaanko kuonokoppaa? -Kyllä. Ne ovat minusta mustasukkaisia.
Vanessa, tarvitsemme toisen ketjun.
-Ne saattavat siis purra? -Mahdollisesti.
Oletko kunnossa?
Odota. Selvä.
Hei. Olettepa valtavia.
Isoja poikia.
Hei kaverit.
-Jestas. Ne ovat kauniita. -Maahan.
Istu!
Voiko niitä taputtaa päähän?
Ei. Paikka.
-Omistatko vain nämä kaksi koiraa? -En vaan seitsemän.
Oli kiva tavata.
Jos on ollut naimisissa Escobarin kanssa, on kaiketi suojelun tarpeessa.
Ammus osui tässä.
Tässäkö asuntoa yritettiin räjäyttää?
Pabloa yritettiin tappaa huumesodassa.
Täällä oli hullu meininki.
Se oli ihan kuin elokuvassa. Asiat muuttuivat silmänräpäyksessä.
Pablo on poissa, mutta perintö säilyy.
-David, täällä. -Täällä on lisää.
-Oliko hänellä mitään salaisia kätköjä? -Oli.
Se otetaan pois.
Jopas jotakin. Ethän itse piilottele siellä mitään?
Et kertoisi minulle niistä, joita käytät.
Sinun on nähtävä kylpyhuone. Tämäkö oli Pablon kylpyhuone?
Muuttumaton kylpyhuone on kuin aikamatka 90-luvulle.
Terästä ja marmoria. Koko huone rakennettiin niistä kaappia myöten. Makuuhuonekin oli ennen tällainen. Lattia, katto, ovi.
Tässä paikassa tapahtui melko kuuluisia asioita.
Haluan muuttaa toiseen taloon,
joten myyn tämän. Toivottavasti joku ostaa sen.
Pyyntöhinta on 750 000 dollaria.
Vaikuttaa sopivalta.
Ylittää oman budjettini, mutta...
Toivotan onnea kiinteistökauppoihin ja suuntaan Pablon toiseen asuntoon,
huumeturismin ykköskohteeseen kaupungissa.
Korkealla rinteenhuipulla ja upeilla näköaloilla -
on Pablon rakentama viiden tähden vankila, La Catedral.
Yhdysvaltoihin luovuttamisen sijaan -
hän sai hyvän diilin Kolumbian hallitukselta -
ja suoritti viisivuotisen tuomionsa vankilassa.
Asuntonsa tavoin se sisustettiin 90-luvun mukavuuksilla.
Luksusvankilassa kävi ajoittain myös kaunottaria ja läheisimpiä kätyreitä.
Popeye oli Pablo Escobarin luottotappaja,
joka tappoi lojaalisti 250 ihmistä mukaan lukien oman tyttöystävänsä.
Hän oli vangittuna 22 vuotta ja on nyt suosittu YouTube-tähti.
Tapaan hänet rehottavan vankilan pihalla, kun hän kuvaa viimeisintä videotaan.
Saan huumekierroksen ykkösoppaan.
Instagram-, YouTube-, Facebook- ja Twitter-yhteisöni. Tervetuloa.
Tänään puhumme La Catedralista, jossa olin Pablo Emilio Escobar Gavirian -
ja hänen luottosotureiden kanssa teljettynä 13 ja puoli kuukautta.
Popeye kertoo hyvittäneen tekonsa ja olevansa muuttunut mies.
Istuit tuomiosi vankilassa. Kadutko tekojasi ja tappamiasi ihmisiä?
Kadun sitä kaikkea. Olen tullut vanhaksi.
Kun ympäröi itsensä ihmisillä, joista välittää,
tappaminen ei ole sen arvoista.
Minua ei kunnioiteta murhaajana vaan koska muutin elämäni.
Yritän löytää paikkaani yhteiskunnassa. Saan paljon tukea ympäriltä.
Ellen pysty tienaamaan rehellisesti, tartun aseeseen.
Niin. No, älä tartu aseeseen. Jätä se vaihtoehto pois laskuista.
Se on jo nähty. Voit jättää sen taakse.
Matkalla vankilaan aistin katumusta satojen ihmisten surmaamisesta.
Hänellä on kumma pakkomielle niistä, jotka eivät usko hänen muuttuneen.
Miksi ärsyttää murhaajaa, joka voi ampua päähän?
Miksi ärsyttää, jos hän yrittää muuttua?
En pelkää kuolemaa tai vastaan tulevia luihuja. Luihu, itikka, torakka, mortadella, tippuri,
vittunaama, mulkku, huoranpenikka. Tunnen kaikki herjat.
Hänen sanavarastonsa on epäilemättä värikäs.
Kiroilu on vetänyt yleisöä.
Pari huumeturistia New Yorkista on tullut katsomaan Pablon vankilaa.
He eivät odottaneet törmäävänsä Popeyeen. He ovat haltioissaan.
-Hänet tunnetaan kaikkialla. -Mitä sanotte koko tarinasta?
Heidän tekonsa olivat kauheita, mutta... Osa rakastaa, osa vihaa heitä.
Mitä mieltä te olette?
-Hyvä kysymys. -Niin on. Haluan vain tutustua historiaan.
Hullua. Tämä on kuin unelmien täyttymys. Hän on sentään Popeye.
Olen aika varma, että he fanittivat häntä.
Aika outoa sankaripalvoa miestä, jolla on niin halpamaisia tekoja kontollaan.
Hän tappoi tyttöystävänsäkin.
Yksityinen kierrokseni jatkuu vankilan umpeen kasvaneella pihalla.
Popeyen silmät kirkastuvat, kun saavumme yhden makuuhuoneen raunioille. Tänne kaunottaret tulivat viettämään iltaa.
He olivat Kolumbian ja koko maailman kauneimpia naisia.
Täällä oli kuuma tunnelma. Tarjosin Pablolle viinaa,
mutta hän otti vain puolikkaan Heinekenin ja puolikkaan jointin.
-Ja lyöttäytyi naisen seuraan. -Kuin Playboy-kartanossa.
Bileissä ei ollut kyse kännäämisestä tai kokaiinista.
Vain vähän pilveä ja sitten rajua seksiä.
Osaankin päätellä mitä sanoit.
Pablon kaltainen soturi syö, taistelee ja osallistuu orgioihin miestensä rinnalla.
Arka kysymys, mutta haluan tietää...
Vehtasitte bileissä siis samaan aikaan?
Se oli sotkuista puuhaa.
Kuten kotipuolessa sanotaan, olimme syvemmällä pillussa kuin syntyessämme.
Popeye oli hyvässä iskussa, peräti viehättävä.
Jouduin muistuttamaan itseäni, että olin jääkylmän tappajan seurassa.
Sinähän tapoit ihmisiä tällä paikalla?
Kyllä. Pilkoimme ruumiit osiin.
Sitten poltimme ne. Vitsailen.
En halua vitsailla tällä asialla.
Kysy, haluaako hän leskeksi.
Ongelma on, että olet miellyttävä, mutta sitten puhut ruumiiden pilkkomisesta.
Se ei ole hauskaa.
Tapoit tyttöystäväsi. Se on sekopäistä.
Jopas.
Relaa.
Vankilakierros saa yllättävän käänteen, kun Popeye vetää aseen esille.
Tällaistako asetta käytit... kun tapoit ihmisiä?
Aseen voi hankkia mutta se ei ammu itsestään.
Hän haluaa esitellä näyttelijätaitojaan kirjoittamassaan toimintakohtauksessa.
Popeye esittää itsensä lailla entistä vankia, joka kohtaa jengiläisen.
Kappas, kuka se siinä.
Tuttu silmäpari.
-Terve, mulkku. -Miten menee, retale?
Mitä teet vuorellani, mulkku?
Tiedätkö miksi aseita on? Niillä otetaan miehistä mittaa.
Karmivan uskottava esitys. Hänellä oli selvästi aiempaa kokemusta.
Se oli...
Se oli hienoa. Kai. Todentuntuista.
Ammattitappaja!
Popeye tuntuu nauttivan vanhan pahis-minänsä näyttelemisestä.
Outoa, että tähän suhtaudutaan niin välinpitämättömästi ja vitsaillen.
Katsojat tykkäävät. Porukka haluaa tavata ja jutella kanssasi. Niinhän minäkin teen.
En osaa suhtautua Popeyen uuteen rooliin:
Ammattitappajaan, joka viihteellistää järkyttävää menneisyyttään.
Erityisesti yksi asia häiritsee.
Yhtä asiaa en ymmärrä. Ymmärrän kyllä, miten paljon hän sinulle merkitsi,
mutta hän pisti sinut tappamaan tyttöystäväsi.
Siinä kohtaa olisin -
laittanut vastaan. Ei käy.
Hän petti Pablon ja yritti luovuttaa hänet huumepoliiseille.
Pablo sai asian selville, ja määräsi minut tappamaan hänet.
Hän loukkasi jumalaani, Pabloa, ja käytti minua hyväkseen.
Tämä kaunis kaupunki lepää hautausmaan päällä, jossa on satoja tuhansia uhreja.
Tämä on ainoa ulostie köyhyydestä.
Et voi ymmärtää. Tulemme täysin erilaisista maailmoista.
Olen väkivallan, veren ja vankilan tuote.
Valtani on tässä, aseessa.
Väkisinkin pohdin, että tappajan viran on täytynyt vahingoittaa Popeyea.
Oletko käynyt terapiassa puhumassa asiasta?
Käyn silloin tällöin psykologilla. Voisin antaa yhteystiedot.
Kun minua loukataan, käännyn tämän ystävän puoleen.
Lähestymistapamme eroavat aikalailla.
Voin antaa yhteystiedot omalle psykologilleni.
En halua niitä yhteystietoja.
En haluaisi pitää sinusta, mutta pidän kuitenkin. Minua varoitettiin tästä.
Olet miellyttävä kaveri, joka on tehnyt kamalia asioita.
Minua vaivaa, että olen tykästynyt brutaaliin tappajaan.
En ole vakuuttunut, että Popeye on täysin muuttunut.
Hän elää edelleen aikoja sitten kuolleen huumeparonin varjossa,
kuten valtaosa tapaamistani ihmisistä.
Pablo Escobarin perintö elää Medellinissä edelleen vahvana.
Barrion pojista ja hänen asunnossaan asuvista kaunottarista -
huumeturismiin, jossa hänen nimellään pistetään rahoiksi.
MEDELLIN KOLUMBIA
Suuntaan Meksikoon.
Laskeudun läntisen pallonpuoliskon suurimpaan metropoliin, Méxicoon.
Saavun kuolleiden päivänä.
Miljoonat meksikolaiset viettävät sitä hautausmaalla -
ollakseen kuolleiden rakkaittensa kanssa.
Täydellistä seuraa synkälle turistille.
Aion kurkistaa pelottavia naamioita ja kasvomaalauksia syvemmälle.
Uusi synkkä pakkomielle villitsee Meksikossa.
Santa Muerten kultissa palvotaan kuoleman pyhimystä.
Haluan selvittää, ketkä palvovat ilkeän näköistä luurankoa kaavussa ja miksi.
Santa Muerten uskonto on kasvattanut suosiotaan tuhansine takapihapyhäkköineen.
Valtavirtakirkot ovat kieltäneet sen.
Ennen uskonnollista matkaa halusinkin kuulla papin neuvoja.
Vierailen kirkossa, jossa pappi suorittaa manausta.
Hän on keskellä toimintaa pahojen henkien kanssa.
Mitä täällä tapahtuu?
Hän tuli tänne äitinsä kanssa. Näin hengen hänessä.
En ole ennen seurannut manausta.
Valittavatkohan naapurit koskaan?
Melko äänekästä.
Tämä taitaa olla se paikka, jonne tullaan, kun tarvitaan manausta.
Kuinkahan moni on oksentanut ämpäriin?
Manaaja suhtautuu jyrkästi ihmisiin, jotka palvovat Santa Muertea.
Santa Muerte on saatanan paholainen.
Meksikon jengit, huumediilerit, varkaat, raiskaajat, kurjista kurjimmat -
palvovat Santa Muertea.
Pahin asia on ihmisuhraukset.
Ihmisuhraukset?
En saanut vastausta.
Huomio kiinnittyy naiseen, jolla on epäilyttävä tatuointi.
Perusteellinen kuulustelu alkaa.
Oletko Santa Muerten seuraaja?
Saanko nähdä? Tämä on Santa Muerten tatuointi.
-Tämäkö on Santa Muerten tatuointi? -Niin.
Nainen oli tuomassa poikaansa, Santa Muerten palvojaa.
Poika oli lähtenyt pakoon nähtyään kirkon.
Hetkessä ympärillä parveili jo pyhien sotureiden joukko -
valmiina karkoittamaan paholaista, jonka he uskoivat olevan hänessä.
Meno käy karmaisevaksi. Huolestun, että he karkoittavat mahalaukun sisällön.
Ulos!
Jehovan nimeen, käsken sinua lähtemään.
Paholainen ei anna periksi, vaikka kaikki pyhän kirjan temput käydään läpi.
Manaaja on jo heittämässä pyyhettä kehään,
mutta yhtäkkiä manaus muuttuu fyysisemmäksi.
Hän on lattialla. Sinne päädytään aina.
Pyhän hengen nimeen ajan sinut pois.
Luoja, miten kamalaa.
Hän näyttää kärsivän kivuista.
Mietityttää tosin, kuinka paljon kivusta johtuu tästä ankarasta parantamisesta.
Se näyttää kuitenkin tepsivän ja paholainen saadaan vihdoin ulos.
Ulos! Ulos! Ulos!
En tiedä, mitä ajatella. En nähnyt paholaisen poistuvan.
Helpottaa, että kaksituntinen koettelemus on päättynyt.
Vapaa paholaisen hallitsijoilta.
Varoituksista huolimatta manaaja ei saa minua perääntymään matkassa -
Santa Muerten maailmaan.
Hän tarjoutuu antamaan suojelevan siunauksen.
Juuri todistamani jälkeen saatankin tarvita sitä.
Aion silti jatkaa matkaa.
Haluan tietää lisää Santa Muertesta ja hänen seuraajistaan.
Löydän katu-viisaan oppaan Christianin, joka vie minut heidän luo.
Hänellä on yhteyksiä.
Olemme matkalla kultin pahamaineiseen tukikohtaan Tepitossa.
Tänään joku saa surmansa. On sellaiset vibat. Kuin paholainen olisi irti.
Tepito on syrjittyjen, varkaiden, köyhien ja unohdettujen asuinaluetta.
Täällä Santa Muerte on pyhä maskotti.
Saapuessamme Santa Muerten pyhiinvaeltajat ovat konttaamassa sovittaakseen syntejään.
He suuntaavat tuskissaan kohti alttaria, joka ilmestyi 2001.
Tuolloin Doña Queta päätti tuoda Santa Muerte -patsaan kodistaan kadulle.
On kuolleiden päivän jälkeinen päivä, mutta Tepitossa juhlahumu jatkuu.
Heidän juhlintansa vain on täysin erilaista.
Kuoleman pyhimystä kunnioitetaan kerran vuodessa. Hänellä on lämppärikin.
Pyhimyksen voi tuntea. Hän on täällä.
Olen David. Mukava tavata.
Ongelmia on piisannut aina. Päältäni ajettiin. Hän pelasti minut.
Hänen päältänsä ajettiin.
Santísima Muerte sanoo:
Isän, pojan ja pyhän hengen nimeen...
Palvojia yhdistää rankka menneisyys.
He ovat kiitollisia Santa Muertelle ollessaan vielä elossa.
Koen, että minun olisi liityttävä seuraan ja suoritettava uhraus alttarilla.
Christianin mukaan viina on suosittu uhraus.
Hän suosii vahvoja juomia ja nauttii ne ruohon kera.
Meillä on kynttilä, alkoholi, ruoho...
Ruoho on paras osio.
Kiitos.
-Se ei ollut suunniteltua. -Sitä sattuu.
Isän, pojan ja pyhän hengen nimeen. Amen.
Otan huikat bensiinin makuista mezcalia ja uhraan ruohoa Santa Muertelle.
Minun on päästävä tapaamaan naista alttarin takana, Doña Quetaa.
Christianin kanssa viemme patsaan hänen siunattavakseen.
Doña Queta, olen David.
Yllätyn näkemästäni.
Toin tämän mukanani.
Josko voisit siunata hänet...
Hän pyytää sinua pitelemään sitä.
Pitele sitä rakkaudella.
Hän ottaa esiin jonkinlaisen pyhän ilmanraikastimen -
ja ryhtyy siunaamaan patsasta.
Kaunis tyttöni.
Tuoksuukohan tältä taivaassa -
vai helvetissä?
Tuntuu oudolta pidellä tätä, koska kotipuolessani kuolemaa ei juhlita näin.
Minulle se on pelottava juttu.
Suhtaudumme kuolemaan iloisesti. Jumala tulee kuitenkin ensimmäisenä.
Hän on siis hyvä eikä paha?
Hän sanoo, että hän ei ole paha.
Hän pitää huolta sinusta, minusta, meistä kaikista.
Hän on kaunis.
Kiitos, kiitos.
Hän saa minut rauhoittumaan välittömästi.
Hän kutsuu meidät yläkertaan omalle alttarilleen.
Se on taianomainen huone täynnä synkkiä koristeita ja outoja patsaita.
Doña Queta vaikuttaa kuin keltä tahansa isoäidiltä.
Hän ei tosin tuputa keksejä vaan esittelee kuoleman patsaiden kummaa kokoelmaansa.
Hän on mahtava.
Millaista täällä on elää? Tämä on kuulemma vaarallista seutua.
-Hän sanoo: "Totta hitossa." -Täällä elämme kuin haluamme.
"Elämme miten helkkarissa haluamme."
-Kaikki tekevät mitä huvittaa. -"Teemme mitä hittoa haluamme tehdä."
Eikä kukaan ryppyile kanssasi?
Hän sanoo, että sitä ei totta hemmetissä kannata edes ajatella.
Näen, että olet vahva nainen.
Oliko miehestäsi kuva alakerrassa? Onko hän kuvioissa mukana?
Hänen on oltava huolehtiakseen minusta. Hän on ollut kuolleena puolitoista vuotta.
-Mutta hänen henkensä on täällä? -Hänen on oltava.
"Hänellä ole mitään muuta hemmetin paikkaa. Hänen on huolehdittava minusta."
-Mitä tapahtui? -Hänen kimppuunsa hyökättiin.
Olen pahoillani.
Se pelottaa minua, mutta olet varmaan enemmän sinut asian kanssa.
Hienoin tapa elää tässä maailmassa on elää ilman pelkoa.
Elää iloiten. Kuoleman jälkeen se loppuu.
-Hän puhuu asiaa. -Näin on.
Minulla on syöpä. Olen onnellinen. Rakastan syöpääni.
Hän rakastaa syöpäänsä. Se opetti häntä elämään.
Se on minun.
Tuo on myönteisin näkemys syövästä, mitä olen kuullut.
Doña Queta suhtautuu kuolemaan uskomattoman positiivisesti.
Olen otettu hänen seurastaan.
Monet tulevat tänne saman kokemuksen vuoksi.
Olen oppinut, että kultissa ei ole kyse kuoleman palvomisesta -
vaan siitä, että kuolema ei pelottaisi.
-Hän taisi vain tulla nuhtelemaan häntä. -Sättimään vai?
Santa Madren mukaan olet hullu.
Hän sanoo: "Haista paska mulkku, olet hullu."
Ihmiset alkavat jonottaa jättikakkuja, joita hän tarjoaa joka vuosi.
Kokonainen yhteisö on kasvanut Doña Quetan alttarin ympärille.
Hän on kuin Tepiton ylipapitar.
Kakkujono alkaa tuolta.
Kakut näyttävät herkullisilta. Valtavan kokoisia.
Tulin etsimään pahaa kuoleman kulttia.
Sen sijaan löysin joukon hyljeksittyjä, joita usko yhdisti. Kakun leikkuu hermostuttaa aina. Pelkään, että mokaan.
He eivät palvo mitään pahaa.
Heitä ei vain pelota kohdata kuolemaa.
Hyvää.
Lisäksi he syövät kuoleman kakkua. Kakku ei tietenkään voi olla paha.
On aika lähteä Meksikosta.
Turistit saattavat siemailla viimeistä tequilaansa altaalla ennen lentoa,
mutta en aio jättää Meksikoa siitä, mistä aita on matalin.
MEKSIKO MÉXICO
Suuntaan 1 600 km pohjoiseen Yhdysvaltojen rajalle selvittämään,
mihin paperittomat törmäävät paetessaan Meksikosta kohti uutta elämää.
Rajalla paperittomien siirtolaisten kokemuksesta on tehty turistinähtävyys.
Haluan selvittää, mistä matkassa on kyse ja kuinka todelliselta se tuntuu.
Trump kampanjoi muurin rakentamisesta. Yllätyn, kun yksi muuri on jo pystyssä.
Se on tosin enemmänkin aita eikä valmiskaan vielä.
Kierroksesta on tulossa helppo.
Maahan!
On seitsemän aamulla ja makaan jäisessä maassa pikkukylässä keskellä ei mitään.
On tosi kylmä.
Valtaosa turisteista nukkuu edelleen lämpimissä sängyissään.
Tämän jälkeen ei vastauksia, ei kysymyksiä. Emme pelleile.
Minua taas pomottaa naamiomies, joka vaatii tulla kutsutuksi komentajana.
Joki on vaarallinen. 18 metriä syvä, 15 metriä leveä, 160 km/h.
Kierros alkaa kuin alokasleiri konsanaan.
Aiemmin komentaja salakuljetti ihmisiä.
Hän on nähnyt monen epäonnistuvan ja kuolleen ylittäessään rajaa.
Hän järjestää kierrosta osoittaakseen rajanylityksen vaaroista.
Hän pyrkii lisäämään paikallisten tietämystä.
Aamun koittaessa alan hahmottaa matkatovereitani.
Joukossa on itseni kaltainen kumma ulkomaalainen -
ja meksikolaisia synkkiä turisteja.
-Joki on siis 18 m syvä? -160 km/h.
-Ja 15 m leveä. -Kuolemme siis kaikki.
Tosielämän siirtolaiset maksavat salakuljettajilleen noin 3 000 dollaria -
mutta tämä kierros on vain 50 dollaria.
Jos et maksa, kuolet.
En halua kuolla.
Komentajamme ottaa roolinsa tosissaan. Lähdemme hermostuneena matkaan.
Toiminta alkaa melkein heti kuusituntisen leikkirajareissun alettua.
Voi hemmetti.
En tiedä mistä ne tulevat, mutta laukaukset kuulostivat aidoilta.
Kuinkahan todenmukaiseksi reissu käy?
Kuuluukohan tämä kierrokseen?
Olen jännittynyt, enkä ymmärrä mistä on kyse.
Kuka meitä ampuu?
Saamme pian selvää.
Maahan!
Mitä touhuatte, mulkut?
Ilmeisesti ryöstetyksi tuleminen on arkipäivää rajalla.
Hetkeksi unohdan, että tämä on kierros.
Pystyyn! Ylös siitä!
Kysyn komentajalta neuvoa.
Mitä on meneillään?
Olisi pitänyt pysyä vaiti.
Onko tämä reppusi? Mitä sanoit mulkku?
En tiedä, kuinka reagoida. Tuntuu päättömältä.
-Älä naura, runkkari. -En ymmärrä espanjaa.
Outo sekoitus amatööridraamaa ja väkivaltaista todellisuutta.
Vastaa, missä kama on? Onko tässä muka kaikki?
Vihdoin rosvot hajaantuvat ja komentaja kutsuu meidät yhteen.
Olemme turvassa. Lavastettu hyökkäys on kuitenkin jättänyt jälkensä.
Max antoi jopa 3 000 dollarin platinatimanttisormuksensa.
-Menetitkö sormuksen? -Annoin sen, jotta hän ei hakkaisi sinua.
Olipa kilttiä.
Ei sitten anneta muuta.
Matkan jatkuessa jututan Andreasia. Hänestä kierros on kuviteltua vaikeampi.
Aseet pelästyttivät minut pahemman kerran.
Sille ei mahda mitään.
Sitä kelaa, että voihan hittolainen.
Kuinka epätoivoinen on oltava, jotta riskeeraa elämänsä rajanylityksessä?
Kierrosta on vasta kaksi tuntia takana ja neljän tunnin patikointi edessä.
Nyt on vuoristo-osuus.
Olemme väsyneitä ja nälkäisiä. Oikeilla siirtolaisilla on vakavampiakin huolia.
Brutaalit huumediilerit etsivät raja-alueila epätoivoisia siirtolaisia -
ryöstettäväksi, raiskattavaksi ja tapettavaksi.
Pysähdymme tauolle. Hermostuttaa, mitä tuleman pitää.
Teidät on jo hakattu. Mitä seuraavaksi?
Enpä tiedä.
Mitä on tekeillä?
Vihje: huumediilerit.
No niin, paskiaiset. Jos juoksette, ammun.
Ilkeämpiä, elokuvallisempia ja dramaattisempia kuin nuoret gangsterit.
Ylös!
Kuulkaa, kusipäät.
Ei hyvältä näytä.
Polvillesi, kusipää.
Jotenkin laukkuni on täynnä leikkihuumeita.
Minua syytetään salakuljetuksesta.
Miksi tämä on sinulla?
Miksi sinulla on paljon huumeita?
Olisin voinut esittää niiden olevan minun.
Meillä ei pitäisi olla huumeita.
Tilanne vei mennessään ja improvisoin.
-Ovatko ne sinun? -Eivät vaan hänen.
Vasikoin komentajastamme.
Tuon tyypin.
Älä liiku!
Voimmeko selvittää asian? Älkää tappako häntä.
Anteeksi, komentaja.
Dramaattinen improvisaationi ei uppoa muuhun ryhmään.
Draama on temmannut kaikki mukaansa.
Miksi teit niin?
Panikoin.
Hitto vie. Annoit tyypeille kaikki kamamme. Miksi?
Kaikkia väsyttää ja moraali on alhainen.
Asiat käyvät kiusallisiksi.
Tule.
Ellet halua kävellä, voit jäädä. Ei kinnosta.
Jos haluatte jäädä, jääkää. Huomenna kojootit voivat syödä teidät.
Komentaja antoi asioille mittasuhteet.
Tajuamme nyt paremmin paperittomien siirtolaisten ahdinkoa.
Outoa ajatella, että ihmiset tekevät tätä tosissaan, kun meille tämä on vain...
-Kokemus. -Hauskaa ja järkyttävää samalla.
Jos vesi loppuu, he kuolevat.
Näin on. Me avaamme myslipatukan, kun alkaa huikoa.
Jos porukka on valmis riskeeraamaan elämänsä käydäkseen tämän läpi,
heillä mahtaa olla melko kurjat oltavat maassaan.
Olemme aika etuoikeutettuja.
-Emme aika. Täysin. -100 %.
Aseet ja solvaukset ovat ehkä teatteria, mutta kuuden tunnin jälkeen olemme puhki.
Yksi kohtaus on vielä jäljellä.
Alhaalla vuoren toisella puolella häämöttää vapaus.
Komentaja antaa viimeiset ohjeet hoputtaen meitä kohti pakokärryämme.
Liikettä! Nopeammin!
Rajavartiosto estää aikeet.
Kierroksen finaali on kuin huonon italialaislänkkärin masentava loppu.
Päähahmojen luulee onnistuvan, mutta he eivät selviä.
Kädet pään taakse.
Kierroksen järjestäjät haluavat, että ymmärrämme paperittomien ahdinkoa.
Omistautuminen on ihailtavaa loppuun asti.
Onhan tämän tunnuttava aidolta.
Outo roolipelikokemus, jossa kuudeksi hurjapäiseksi tunniksi -
pääsemme maistamaan todella erilaista todellisuutta.
Yritätte ylittää rajaa...
Ajoittain tuntuu kuin olisin ollut avustaja b-luokan elokuvassa.
Viesti meni kuitenkin perille.
Oikeille siirtolaisille tämä ei koskaan ole hauskaa.