‎UN SERIAL NETFLIX
‎INSPIRAT DIN FAPTE REALE.
‎ANUMITE SCENE, PERSONAJE, ‎LOCURI ȘI EVENIMENTE
‎AU SCOP PUR CINEMATOGRAFIC.
‎Aplauze!
‎Acum, la finalul Concursului de frumusețe ‎Miss Cafea și Guava,
‎am vrea să mulțumim sponsorului nostru,
‎Fermele Guzman!
‎Și onorabilului nostru judecător, ‎domnul Joaquín Guzmán!
‎Bateți din palme, la naiba!
‎Dnelor și dlor, a sosit momentul ‎să vi le prezint pe cele opt finaliste.
‎Araceli, Guadalupe, Brenda, Selene, Alma, ‎Dalia, Rosario, Magdalena.
‎Aplauze!
‎Numai în Sinaloa sunt astfel de femei!
‎Maestre!
‎Șefu'. Au fost mici probleme în deșert.
‎Nu, m-am ocupat de ele.
‎E-n regulă, omule.
‎Ascultă-mă, Chapo.
‎Palma și Azul sunt afară.
‎Haide.
‎Aplauze!
‎Ce înălțime ai?
‎- 1,70 m. ‎- Înaltă!
‎Numărul zece e regina.
‎Ai înțeles?
‎Am înțeles.
‎Aplauze!
‎Ce naiba s-a întâmplat, Arturo?
‎Camionul nostru ‎era la granița Valea Imperială,
‎dar n-a trecut.
‎Nu știu ce povești despre taxă.
‎Am plătit afurisita de taxă, Azul!
‎Ei au zis că nu.
‎Cine a zis?
‎Benjamín?
‎Nu știu, cineva.
‎Deci încărcătura n-a trecut?
‎Camionul a trebuit să se întoarcă.
‎Ai grijă…
‎Doar ce-am spălat-o.
‎Ce dracu' facem?
‎O să vorbim cu Benjamín.
‎Să ne asigurăm că n-o să se repete.
‎Cum?
‎E timpul…
‎să punem mâna ‎pe propria noastră parte de graniță.
‎Sigur…
‎Poate o să ne dea Tijuana.
‎Sau, pur și simplu, o luăm.
‎Calmează-te, Chapo.
‎Aveam nevoie de banii ăia!
‎Nu, omule.
‎Avem nevoie de un plan.
‎Tijuana în anii '90. Paradisul tinerilor ‎bogați care-și fac de cap.
‎Kitty!
‎- Bună, iubitule! ‎- Bună, iubito!
‎Ce mai faci?
‎Arăți bine.
‎Mersi.
‎Părinții lor erau elita orașului.
‎Era logic ca Arellano să se împrietenească
‎cu tinerii întâlniți ‎în cluburile din Tijuana.
‎Chiar și să-i lase în afacere.
‎Băieții din școlile private ‎erau într-o poziție privilegiată.
‎Aveau ocazia să facă pe gangsterii.
‎Auzi, trebuie să fac ceva pentru Ramón.
‎Oprește aici.
‎Bine, dar să nu stai mult…
‎Îi numeam „narcojuniori”.
‎Practic, făceau tot ce voiau.
‎Masa din spate. Cămașă albastră.
‎Salut, Lupita.
‎Ce mai faci?
‎- Bună, Romeo. ‎- Salut, ce mai faci?
‎Bine, tu?
‎Calm.
‎Pornește.
‎Pornește naibii mașina!
‎- Pornesc. ‎- Haide!
‎Ai ajuns târziu azi-noapte?
‎Îmi pare rău.
‎E-n regulă.
‎Ți-am luat ceva.
‎Hai, puneți-o.
‎Cum îmi stă?
‎Cam nașpa.
‎Deci o să-mi înghețe capul.
‎- Vrei ouă? ‎- Da. Sigur.
‎Și eu. Le prefer moi.
‎Îi spun dlui Hoyadan că l-ați căutat.
‎Spuneți-i și că o să-l caut ‎până vorbește cu mine.
‎Mulțumesc.
‎Andréa Nuñez?
‎Da?
‎De la ‎La Voz?
‎Da.
‎Tu scrii lucruri rele despre băieți buni.
‎Fiii dv. aproape au omorât ‎un puști pentru Ramón Arellano.
‎Îmi vine greu să cred.
‎N-ar trebui.
‎Soțul dv. plătește cheltuielile medicale.
‎Ar trebui să scrii ‎despre ceva care merită.
‎N-o să avem nevoie de ăsta.
‎Bună dimineața.
‎La dracu'!
‎Trezește-te, ce naiba?
‎Cine era la ușă?
‎Nimeni.
‎Fiule…
‎În sfârșit, s-a trezit!
‎Cum ai dormit?
‎Văd că încă ești ocupat să fii un trântor.
‎Tu încă ești ocupat să fii un nemernic.
‎Uneori, ideile vin în momente ciudate.
‎Când nu mai avem nimic de pierdut.
‎Iar ideea lui Amado era măreață.
‎Urma să schimbe traficul ‎cu droguri pe vecie.
‎În loc să-și vadă cartelul ca un întreg,
‎l-a împărțit pe bucăți.
‎Fiecare cu un alt un rol.
‎Fără legătură.
‎Niciunul să nu știe că există celălalt.
‎Se numește „sistem celulă”.
‎Deci, dacă o parte cade…
‎muzica nu se oprește.
‎Totul trece printr-un singur om: Amado.
‎Din câte urma să știe ceilalți,
‎cocaina ajungea la destinație prin magie.
‎Dar, ca să facă toate astea, ‎avea nevoie de ajutor.
‎Întâi, cineva de încredere care să curățe ‎mizeria lăsată de fostul asociat.
‎Fratele lui, Vicente. Adus din Sinaloa.
‎Era bun la un singur lucru.
‎Cel de care avea nevoie Amado.
‎Mișto tare, omule.
‎Mult mai mare decât casa noastră.
‎Casa noastră era o cocioabă.
‎Visul lui Amado necesita și organizare.
‎Cineva care să se ocupe de logistică.
‎Jerrardo Corral avea licență în Finanțe ‎în El Paso,
‎unde delapidase două milioane
‎de la firma de construcție a socrului.
‎Îi plăceau cifrele.
‎Furnizorii tăi n-o să fie mulțumiți.
‎Continuă să construiești. ‎Vorbesc eu cu Cali.
‎Singura problemă era că, ‎până își punea în aplicare noul sistem,
‎Amado nu mișca absolut nimic.
‎Ai sforăit mult azi-noapte.
‎Azvârle o pernă…
‎Toată noaptea.
‎Care-i treaba?
‎S-a trezit fratele tău.
‎Bună dimineața!
‎Îmi pare rău.
‎Bună dimineața, Ramón. Ai dormit bine.
‎Ați auzit de Sinaloa?
‎Ce-i cu Sinaloa?
‎Nu, Ramón.
‎O porcărie în Valea Imperială.
‎Ai vreo legătură?
‎În niciun caz. E deșert.
‎Nu-mi place nisipul.
‎Vii la hipodrom?
‎Nu.
‎Lui Mín îi plac reuniunile astea. ‎Se ocupă el.
‎Eu și Claudio mergem ‎la Puerto Vallarta devreme.
‎Înainte de petrecerea lui Benjamín.
‎Trebuie să ajung la birou.
‎- Pleci deja? ‎- Da.
‎Te iubesc.
‎Haide.
‎Te duc eu cu mașina.
‎Ce slip drăguț!
‎Te gândești să te schimbi întâi?
‎Nu, lasă asta!
‎Uite, am fost corecți cu Tijuana.
‎Le-am plătit taxa.
‎Noi respectăm regulile, Mayo.
‎La dracu'!
‎Tot își bat joc de noi!
‎Sună complicat.
‎Ce de creveți, omule!
‎Dă-i drumul!
‎Așa da!
‎Frumos.
‎Vrem doar să punem ‎mai multă pâine pe masă.
‎Asta-i tot.
‎Pâine?
‎Nu pare că ai nevoie de mai multă pâine.
‎Mușchii mei se odihnesc.
‎Ascultă, Mayo. Toți avem un profit.
‎Dar noi nu-l atingem pe al nostru.
‎Nici pe departe.
‎Mai avem șase luni până terminăm.
‎Aveți o situație grea.
‎Sinaloa are nevoie de propria graniță.
‎Granița noastră…
‎cu regulile noastre. ‎Fără porcării din partea Tijuanei.
‎Și ce graniță ar fi?
‎Valea Imperială.
‎Deșertul?
‎Din Mexicali până în Nogales.
‎E un drum lung, dar dacă treci…
‎Se merită.
‎Putem să facem să merite.
‎Dar am avea nevoie de tine ‎să-l convingi pe Benjamín.
‎Haide, Mayo…
‎Asociază-te cu noi.
‎Alătură-te cartelului Sinaloa.
‎M-am descurcat bine singur.
‎Datoria ta față de familia Arellano ‎spune altceva.
‎Dacă ne putem baza pe tine, ‎acele 20 de milioane n-o să doară atât.
‎O să refuz, Güero.
‎Dar o să aranjez o întâlnire.
‎Familia merge în sud de ziua lui Benjamín.
‎Vorbiți cu el acolo.
‎Ajungeți la un acord.
‎Merge.
‎Când am nevoie să trec deșertul, vă anunț.
‎Al naibii Mayo!
‎Tu te duci la ziua lui?
‎Nu, o să păzesc bărcile.
‎Hei, Julian.
‎Poftim, Chapo.
‎Gratis.
‎Foarte amabil.
‎Pe curând!
‎Mersi, Capi.
‎Pe curând!
‎CERERE DE DETAȘARE
‎Hei, Mills.
‎Da?
‎A sosit ceva din Juárez azi?
‎Nimic. La fel ca ieri.
‎Sperăm că noul acord de comerț liber ‎va avea un impact major,
‎facilitând un nou nivel de colaborare ‎între poliția SUA și cea mexicană.
‎Acest acord creează eficient ‎cel mai mare comerț liber din lume…
‎Frontiera crește,
‎iar bugetul meu nu se schimbă ‎absolut deloc.
‎De fapt, ‎modelele statistice efectuate arată…
‎Ce e?
‎Avem un posibil informator.
‎Au luat legătura?
‎Nu chiar.
‎Are cineva vreo întrebare?
‎De unde naiba să încep?
‎Ce mai face Dani?
‎Foarte bine.
‎A primit o ofertă de muncă.
‎E bine pentru amândoi, nu?
‎Da, e bine pentru ea.
‎Dincolo de râu, deci?
‎Da, dle.
‎Merită efortul?
‎E o întrebare pentru secția El Paso.
‎- El Paso, sunteți acolo? ‎- Ai grijă.
‎El Paso?
‎Aici El Paso.
‎Puteți repeta?
‎Fraieri.
‎Nu e infracțiune să fii bogat.
‎Mi se pare că nu-ți place lumea asta.
‎Păi, nu.
‎Tata a lucrat toată viața.
‎N-a putut nici să intre ‎în același restaurant ca nemernicii ăștia.
‎Cu asta te alegi dacă respecți regulile.
‎Uite-l pe Hodoyan.
‎Pune-ți centura.
‎Fir-ar să fie!
‎Liniștește-te.
‎Urmărește-l.
‎Nu mai spune!
‎- Calmă, da? ‎- Du-te-n mă-ta, Isaac.
‎Ca să vezi!
‎Un cazinou-hipodrom.
‎Ți se pare genul de om ‎care merge la curse de câini?
‎Incredibil!
‎- Fă-i o poză. ‎- Bine.
‎Ne întrebăm… de ce?
‎De ce elita orașului ‎se vede cu traficanții?
‎De ce „narcojuniorii” ‎se întâlnesc cu Ramón Arellano?
‎De ce?
‎Pentru că Arellano finanțează Tijuana.
‎Sprijină proiecte de dezvoltare ‎cu câștiguri din trafic de droguri.
‎Părinților nu le pasă ce fac copiii lor…
‎pentru că așa se apropie de bani.
‎Asta e destul de speculativ.
‎Nu înseamnă nimic.
‎Cei mai mari dezvoltatori din Tijuana ‎s-au întâlnit cu Benjamín Arellano Félix.
‎Și nu părea prima dată.
‎De ce au nevoie de banii din droguri? ‎Deja sunt bogați.
‎Bogații vor mereu mai mulți bani, ‎de asta-s bogați.
‎Și familiei Arellano ce-i iese?
‎Siguranță. Influență, poate.
‎Întrebările pe care ți le pui…
‎La Voz ‎e singurul ziar dispus să le pună.
‎Ai surse?
‎Da, lucrez la asta.
‎Sunt aproape.
‎Trebuie să știm câți bani.
‎Și cum se distribuie.
‎Continuă cu asta.
‎Isabela. Ce ai?
‎Miroase a băutură. Beți?
‎Vorbești spaniola?
‎Scoateți banii.
‎Banii.
‎Haideți odată!
‎Bine.
‎Așa, idioților.
‎Haide.
‎În regulă. Valea!
‎Hai să reînnoim asigurarea.
‎Doar de un dolar. Ca stripteuzele.
‎Asta nu acoperă.
‎Copii, mâncare, chirie.
‎O să fie mai bine. Nu te mai văicări.
‎Oare? Tâmpenii.
‎De când n-am făcut bani adevărați?
‎De când s-a prăbușit Aguilar, nu?
‎Ascultă. Eu și băieții ne gândeam…
‎Ce-ar fi să punem mâna pe un pachet?
‎Să-l vindem noi, de cealaltă parte.
‎În niciun caz! ‎Nu așa funcționează lucrurile.
‎Știu, dar futu-i!
‎Lucrurile se schimbă.
‎Nu fi dobitoc.
‎Eram fericit
‎În nopțile de singurătate
‎Cu tine…
‎Victor Tapia.
‎Ești în patrula secției centrale, nu?
‎Scuze…
‎Nu știu engleză.
‎Scutește-mă de minciunile cu ‎no hablo.
‎Știu că faci afaceri de ambele părți.
‎Cine zice?
‎Antidrogul, pe urmele unuia din Juárez.
‎Acum câteva luni, ‎ai avut o noapte grea în El Paso.
‎Omul tău, Luis Sato, ‎nu s-a mai întors acasă.
‎Ți-ai lăsat un complice ‎de partea cealaltă.
‎Nu-l cunosc.
‎Sato le-a arătat insigna celorlalți.
‎Mai erau trei pasageri, ‎tu erai unul dintre ei.
‎De când îi pasă Agenției Antidrog ‎de polițiștii mexicani morți?
‎Dobitoci care trag în jos alți dobitoci.
‎Ăsta-i jocul.
‎Sunt dispus să uit tot ‎dacă accepți o înțelegere.
‎Un polițist ca tine aude lucruri, ‎vede lucruri…
‎- Un polițist ca mine? ‎- Da, exact ca tine.
‎Dacă mă suni din când în când…
‎Îți cauți o iubită.
‎Știm deja că Amado conduce Juárezul.
‎Vreau să știu doar cum o face ‎și cine îl ajută.
‎Care Amado? N-am auzit de el.
‎Mizeriile tale încep să pută.
‎Dacă te pui cu mine, ‎o să fie mult mai rău.
‎Nu știu, omule.
‎Sincer să fiu, nu prea folosesc telefonul.
‎E scump.
‎Numărul e pe cartea de vizită.
‎- Sună-mă. ‎- Bine.
‎Aici nu vreau să mă-ntorc, asta-i clar.
‎Ce urmărești?
‎Cu adevărat.
‎Ți-am zis, ‎informații despre Amado Carillo Fuentes…
‎Amado.
‎Vrei să știi despre Amado? ‎Îți zic eu ce știu.
‎Amado se trezește, își trage pantalonii
‎și iese în lume.
‎Dacă nu primește ce vrea, ‎pun pariu că-și ia singur.
‎Tipul pe care-l cauți
‎pare că seamănă cu tine.
‎Du-te acasă, Walt Breslin.
‎Orice cauți… nu e aici.
‎Dacă văd ceva…
‎te sun.
‎Bun.
‎Nu transporți nici ce-ți dăm
‎și acum vrei mai puțin?
‎O vreme doar.
‎Mă reorganizez.
‎Ți-ai ucis asociatul
‎și n-ai niciun plan?
‎Sigur că am un plan, omule.
‎Pare a fi unul destul de prost.
‎Felix cade
‎și totul se prăbușește?
‎Nu se prăbușește nimic, omule.
‎Spune-le fraților ‎că o să merite așteptarea.
‎Nu.
‎Ce e, Pacho? Ce trebuie să fac?
‎N-am timp de așa ceva.
‎Ai ieșit.
‎O să transporte altcineva produsul Cali.
‎Familia Arellano îmi cere mai mult.
‎Familia Arellano?
‎Cocaina mea ajunge la altcineva ‎doar peste cadavrul meu.
‎Măcar nu-mi murdări covorul ‎cu cadavrul tău.
‎Afacerile sunt afaceri, Amado.
‎Succes, omule.
‎E destul de bun.
‎Uită-te la domnii ăștia!
‎Au venit tocmai până-n Puerto Vallarta.
‎Bună ziua.
‎Serviți-vă. Güero, Chapo.
‎Nu, mulțumim.
‎La mulți ani, Benjamín.
‎Deja 40 de ani?
‎Da, 40, așa e.
‎Ce repede trece viața!
‎Haideți să ne așezăm.
‎Mulțumesc.
‎Apropo, neînțelegerea din deșert…
‎Nu știm ce s-a întâmplat acolo.
‎Desigur, știm.
‎Dar acea „neînțelegere” ne-a costat ‎mulți bani, Benjamín.
‎Da, îmi închipui.
‎Ghinion.
‎Bine, dar să nu se mai repete, da?
‎Haide, Chapo.
‎Știi că afacerea noastră e imprevizibilă.
‎Înțelegem.
‎Și avem o soluție, pentru viitor.
‎Să auzim.
‎Vrem granița aia.
‎Valea Imperială.
‎Pentru voi nu e importantă, ‎dar nouă ne e suficientă.
‎Vreți deșertul?
‎Vrem să cumpărăm deșertul.
‎Aveți atâția bani?
‎Dacă e un preț corect, da.
‎Ne descurcăm.
‎Să vedem…
‎Uitați cum facem.
‎Vi-l dăm
‎cu trei milioane pe an, timp de doi ani.
‎Apoi, renegociem.
‎Stai așa.
‎Ni-l închiriezi?
‎Știi care-i chestia, Benjamin…
‎Noi vrem granița.
‎Liberă și curată.
‎Asta nu se poate, Güero.
‎Dacă o închiriați, ‎ne luăm mâinile de pe ea.
‎Faceți ce vreți cu ea.
‎Și dacă te răzgândești peste doi ani?
‎Și dacă v-o vând și apoi mă răzgândesc?
‎Care-i diferența?
‎E cea mai bună ofertă a ta?
‎E cea mai bună ofertă a noastră.
‎Bine.
‎Dacă așa trebuie să facem…
‎așa facem.
‎Mă bucur că ne-am înțeles.
‎Plăcerea e de partea mea. Ca întotdeauna.
‎Mersi, Benjamín.
‎La mulți ani!
‎Mulțumesc.
‎Hei, băieți.
‎Dau o mică petrecere mai târziu.
‎Am auzit.
‎Veniți și voi.
‎Ramón a organizat-o.
‎Sună bine.
‎Ce ți-a trebuit să-i inviți, omule?
‎Mă duc să înot cu Claudio.
‎Bine, iubita.
‎La mulți ani!
‎Mersi!
‎Ce naiba e asta?
‎Dă-mi o altă ocazie să te conving, Pacho.
‎O să-mi rănești sentimentele.
‎Îl cunoști pe tip?
‎Lasă-mă un minut. Totul e-n regulă.
‎Toți avem multă treabă de făcut.
‎Dar tu nu ți-o faci pe a ta.
‎E simplu.
‎Când cocaina ta iese din Columbia,
‎te întrebi: o să ajungă unde trebuie
‎sau un dobitoc o să strice totul?
‎Bine.
‎Ceea ce construiesc eu ‎pune capăt treburilor ăstora.
‎Singura ta preocupare o să fie ca lumea ‎să nu renunțe la consumul de cocaină.
‎Închisoarea ți-a dat timp de gândit.
‎Nu închisoarea.
‎Ci fiica mea.
‎S-a născut cu ghinion.
‎A ajuns-o din urmă.
‎Îmi pare rău.
‎Nici nu pot să-mi închipui.
‎Nici eu nu puteam. Până când a trebuit.
‎Când ai posibilitatea să trăiești, ‎fă-o naibii.
‎Unde greșește lumea?
‎Crede că poate evita ghinionul. ‎Ca și cum ar fi posibil!
‎Fiindcă ghinionul mereu vine.
‎Mai devreme sau mai târziu, vine.
‎Ceea ce pun eu la cale nu-l evită, ‎îl controlează.
‎Astfel încât, atunci când sosește, ‎acel ghinion să nu ne atingă.
‎Dar trebuie să fie construit bine, omule.
‎Iar ca să construiești bine… ‎e nevoie de timp.
‎De cât timp ai nevoie?
‎Dă-mi două luni.
‎Îți dau una.
‎Dumnezeu a avut doar șapte zile.
‎O să vorbesc cu asociații mei.
‎Guadalajara, Guadalajara!
‎Mín!
‎Ce vrea Enedina? Să dansez sau ce?
‎- Ar trebui. ‎- Fii serioasă.
‎Auzi.
‎L-au folosit trei foști președinți.
‎Uau!
‎Ești un om bun, Benjamín.
‎Nu.
‎Nu sunt nimic fără tine.
‎E foarte frumos.
‎Mă bucur că-ți place.
‎Mulțumesc.
‎Te iubesc.
‎O iau.
‎Nu se simte bine.
‎În regulă.
‎Rămân cu ei, dar nu vin târziu.
‎Bine.
‎Ar trebui să spui ceva.
‎Nu.
‎Haide, Mín!
‎N-o să porți cravata asta la club, nu?
‎E așa urâtă!
‎M-am gândit să nu mă duc.
‎Să mă întorc în cameră cu tine.
‎Du-te și distrează-te cu băieții în club.
‎Iar când te întorci…
‎o să facem ceva cu ea.
‎Hei!
‎Liniște.
‎Ia te uită!
‎Ei bine,
‎mă uit în jur și…
‎văd familia mea.
‎Văd dragoste.
‎Văd un viitor strălucit.
‎Azi împlinesc 40 de ani.
‎Nu pot să nu mă întreb
‎cum va arăta lumea la 50?
‎Dumnezeu are un plan pentru fiecare.
‎Un plan măreț pentru fiecare.
‎Pentru familie!
‎Noroc!
‎Pentru familia Arellano Félix! ‎Trăiască Tijuana!
‎Noroc!
‎Bravo!
‎Suntem gata?
‎Ne întâlnim în Culiacán când termin.
‎În regulă.
‎Nu mi-ai zis cum a mers azi întâlnirea.
‎Ce?
‎Nu mi-ai zis cum ți-a mers întâlnirea.
‎Bine, totul în regulă.
‎Trebuie să plec.
‎Ne vedem aici peste câteva ore.
‎Cum?
‎Nu vin la petrecere?
‎Nu.
‎Nu stau mult.
‎Nu fi așa, iubito.
‎Mă-ntorc cât ai zice pește.
‎Pune-ți rochia pe care ți-am cumpărat-o.
‎Vreau să te fut cu coroana pe cap.
‎Ce faci aici așa târziu?
‎Nu știu.
‎Pe mai târziu, frate.
‎Ce zici?
‎Zic că Dani e o femeie bună.
‎La naiba!
‎- Poate prea bună pentru mine. ‎- Hei.
‎Nu pune la îndoială ce a ales.
‎Te face să pici prost.
‎O să fie greu să te pierdem.
‎Bine.
‎O să trimit cererea la Chicago.
‎Bine.
‎Apreciez.
‎Pe bune.
‎Desigur.
‎- Bine, atunci. ‎- Bine.
‎Când găsești
‎Liniștea sufletească
‎Hei, Brandon.
‎E târziu pentru atâta gălăgie.
‎Ce s-a întâmplat?
‎O tânără moartă. Au aruncat-o acolo.
‎ACCESUL INTERZIS
‎O cunoști?
‎Nu.
‎Au zis că a fost ciudat, dar…
‎Scoate-o de-aici.
‎Unde o duci?
‎La morga La Paz.
‎Ca cea de noaptea trecută.
‎Noaptea trecută?
‎Da, omule.
‎Același căcat…
‎Fetele astea n-ar trebui ‎să mai meargă singure.
‎Salutare, papagalilor!
‎Pune-le pe masă.
‎Doamne!
‎Vreau să-ți spun ceva.
‎Vino încoace.
‎Dacă o întristezi ‎sau o enervezi vreodată pe Enedina…
‎Îți tai coaiele.
‎Ai văzut-o vreodată pe Enedina nervoasă?
‎Te îngrijorezi pentru ea, nu pentru mine?
‎Futu-i, are dreptate.
‎Bun răspuns!
‎Ultimul, apoi plecăm.
‎Unde vă duceți? ‎Unde-ți sunt amicii din Sinaloa?
‎Ți-e dor de ei?
‎Petrecem. Nu pleci până la surpriză.
‎Nu te mai văicări. Haide, bătrâne. ‎Avem o surpriză pentru tine.
‎Să mergem!
‎Ia să vezi!
‎La mulți ani!
‎Ce-ți place mai mult? Barca sau fetele?
‎Asta e pentru mine?
‎Da. Viața e frumoasă, frate!
‎Mulțumesc, Ramón!
‎Incredibil…
‎Dă-le ceva să dispară.
‎Dă-i pe toți.
‎Frate!
‎Șefu'. I-am identificat.
‎Etajul doi,
‎vizavi de intrare.
‎Așteptați semnalul meu, s-a-nțeles?
‎Recepționat.
‎Suntem înăuntru.
‎Futu-i!
‎Să mergem spre ieșire, fraiere!
‎Hai!
‎Chapo!
‎Îl vezi?
‎Unde e Barron?
‎Pe-aici!
‎Să mergem!
‎Să plecăm de aici!
‎Barron, ce naiba se petrece?
‎Francisco!
‎Să mergem!
‎Mișcați-vă!
‎Iute! Sus, că vin!
‎Sângerează tare!
‎Claudio!
‎Nenorocitule!
‎Urcă.
‎Încoace!
‎Futu-i!
‎Al naibii Chapo!
‎Hei! Înainte! Mai vin!
‎Să mergem!
‎Haideți!
‎Barron!
‎Să mergem!
‎Repede.
‎Să plecăm de-aici!
‎Acum, Chapo! Vin agenții federali!
‎Toată lumea să iasă!
‎Să mergem!
‎Mama.
‎Ce s-a întâmplat?
‎- Hai acasă. ‎- De ce?
‎- Sonia! ‎- Vin.
‎Totul e-n regulă.
‎Ia-o pe mama. Ne vedem jos.
‎Nu rămâneți în urmă!
‎Toată lumea, afară!
‎Nu contează, dnă, vă rog.
‎Pe aici, dră.
‎Mașinile sunt în față.
‎Urcă cu el în spate.
‎Urcă în spate.
‎Să mergem!
‎Ruth!
‎Haide!
‎- Sângerezi. ‎- De la Francisco. Du-te acolo!
‎- Du-te acolo! ‎- Urcă!
‎- Dispăreți odată. ‎- Repede!
‎Claudio?
‎Dina…
‎Dina, să mergem!
‎Ce mai stăm aici? Să mergem!
‎Să plecăm naibii de-aici!
‎Unde e Claudio?
‎Claudio…
‎Gata!
‎Să mergem!
‎Le vreau…
‎capetele.
‎Subtitrarea: Iulia Rolle