СЕРІАЛ NETFLIX
На основі реальних подій.
Деякі сюжети, героїв, імена,
компанії, ситуації, місця
та події змінено.
Що таке, чого не постукав?
Вибач…
Думав, ми хотіли потусуватися разом.
Давай щось поробимо.
Хочеш сходити в торговий центр?
-Знаю дівчат, які йдуть… -Та ні…
У мене є кращі плани.
Може, вдасться і тебе взяти на цю вечірку.
Має бути класно…
Справді?
Гарно вдягнися, брате.
Гей…
Можна потримати?
Можеш забрати собі.
Гаразд, слухайте сюди, ось що ми шукаємо.
Фургони «райдер», з високою стелею й однією віссю.
ЕЛЬ-ПАСО ТЕХАС
Вантажівки заїжджають і виїжджають цілий день.
Ми сидимо й чекаємо на фургони, ясно?
-Ясно. -Ясно.
Завдяки ФБР
маємо цілодобове спостереження на чотирьох стоянках партнерів Хуареса.
Це виродки, які перевозять гроші й товар через кордон.
За даними спостереження гроші перевозяться в ніч на четвер. Як-от сьогодні.
Фургони прибувають десь між 9:53 і 10:07,
завантажуються і виїжджають із головного виїзду через 30-55 хвилин.
Щоб наш план спрацював, маємо працювати дещо інакше.
Ця операція має виглядати розбійницькою, кримінальною.
Захоплену готівку не здаємо на реквізицію.
Не афішуємо у звітах поліції Ель-Пасо,
каналах зв'язку УБН чи, боже борони, газетах.
У чому суть?
Картелі мають подумати, що в них проблемка в Ель-Пасо,
якась банда перешкоджає їхній роботі.
Якщо конфіскуємо вдосталь грошей, наробимо шуму, почує й головний.
За нашими розвідданими, Амадо Каррільо Фуентес
убив свого бізнес-партнера Рафаеля Агілара
і тепер повністю контролює Хуарес.
Якщо гроші Амадо почнуть зникати,
він приїде сюди їх шукати.
Коли я була мала, ми передплачували три різні газети.
Ще одну мій батько зазвичай купував по дорозі додому з роботи.
Казав, що всередині мене є відповіді на всі питання.
ГОЛОС ТІХУАНИ ПРАВДА БЕЗ КОМПРОМІСІВ
ТІХУАНА БАХА-КАЛІФОРНІЯ
Доброго ранку.
Кава…
Добре, що ви прийшли.
Ну, поїхали. Ісо…
Як справи з історією про той комплекс у Ла-Пресі?
Чекаю на коментар від інспектора, сеньйоре.
Уже минув тиждень.
Я зверталася кілька разів.
Без коментаря в мене нема третього джерела…
А говорити може лише він?
-Ще тиждень я не чекатиму. -Так, сеньйоре.
-Іссаку. -Сеньйоре.
Розкажи про «Есенаріо».
У мене історія про військовослужбовця зі Штатів,
заарештованого на Авеніда-Революсьйон на вихідних.
Арешт? Це щось новеньке.
Збільшення кількості морських піхотинців із Пендлтона,
що перетинають кордон щовихідних,
прямо пов'язана зі зростанням проституції.
-Спробуймо не висловлювати суджень… -Це цікаво.
-Додай переконливості. -Буде зроблено.
Наш безстрашний оглядачу.
Я працюю над матеріалом про мати Терезу.
-Оце так несподіванка. -Доля закинула її до нашого кордону.
Тонкої межі між країнами, економічна нерівність яких
символізує її життєву місію.
А мова твоєї колонки буде така ж зверхня?
Хтось же має думати за продажі.
Ну…
Весілля…
у кафедральному соборі Святої Діви Гваделупської.
-Сім'я Арельяно Фелікс… -Весілля, Андреа? Серйозно?
Хтось перевів тебе на «Культуру», а мене не повідомили?
Роби призначену тобі роботу, або я знайду когось, хто зробить.
Рамоне…
Панічний приступ починається в скроневій частці мозку…
а саме… в ділянці, яку називають мозочковою мигдалиною.
Вона крихітна… Не більша за мигдаль…
але її вплив на тебе…
Я не завмерла. Це він не дав мені закінчити. Відчуваєш різницю?
І поясни мені, чому це весілля Клаудіо Васкеса з Енедіною Арельяно Фелікс
не заслуговує на висвітлення в цій газеті?
-А заслуговує? -Так.
Кажу тобі, починається щось небезпечне.
Я двічі розлучений, я розумію.
Та не це дурне весілля, Марко!
От подумай…
Сестра наркобарона
виходить за адвоката з найстарішої контори в місті…
у найпрестижнішому соборі Тіхуани.
Марко, ще два роки тому це було б неможливо.
Щось змінюється.
Доведи це.
Знайди причину, чому людей має це обходити.
У Мексиці журналісту важко відкопати правду.
І складніше її опублікувати.
Уряд контролює більшість ЗМІ.
Йому належала деревообробна промисловість, а отже, і постачання паперу.
Для друку потрібен був дозвіл уряду.
Уряд впливав на редакційні політики,
але маленька газетка в Тіхуані опиралася.
Її засновнику не подобалося, коли його свободу слова обмежували.
Він друкував свою газету в Сан-Дієго, щоб уникнути цензури,
перевозив її назад і продавав уроздріб.
Він цінував правду. Ви її знаходите…
він її публікує.
ГОЛОС ТІХУАНИ ПРАВДА БЕЗ КОМПРОМІСІВ
ЕЛЬ-ПАСО
Ми отримали зелене світло від ФБР. Сьогодні ввечері починаємо.
-Дякую, дорогенька. -Вибач за затримку.
А можна мені заправку?
-Зараз принесу. -Дякую.
Тож усе складається добре.
Федерали, мабуть, припишуть собі всі заслуги, але так.
Усе складається добре.
-Навіть дуже. -Нічого собі.
Ти щойно сказав щось позитивне.
Ага. Ну, добре, годі про цю справу.
Я отримала новини вранці.
Я слухаю.
Написали з Х'юстона.
-Мене взяли. -Та що ти кажеш!
Чому ти не почала з цієї новини?
Бо…
Мені також написали з Де Поля.
Туди мене теж беруть.
Чикаго.
Ти ж казала, що туди шанси малі.
Я також казала, що це моя мрія.
Коли їм потрібна твоя відповідь?
Це важливе рішення. У мене є трохи часу.
Як далеко Чикаго?
Хочеш подивитися на карту?
Слухай, це несподівано, я знаю. Я теж цього не чекала.
Думаю, ти з цим розберешся.
-Міг би спробувати порадіти за мене. -Слухай…
Заправка.
Я щасливий за тебе.
Лише весільні гості!
Вулицю перекрито! Тут не можна повертати! Зупинку заборонено.
Рухайтеся! Показуйте запрошення, будь ласка.
Сеньйорито, тут не можна повертати! Поїдьте іншою дорогою!
Їдьте!
-Офіцере! Я від «Голосу». -Жодної преси. Лише гості.
Заберіть свою довбану тачку. Ще раз я не проситиму.
Усі подивіться сюди… Посміхайтеся!
Ні!
Соню, треба попереджати!
Розпорядник весілля попросив зайняти позиції.
Уже час!
-Ходімо, уже час! -Зараз?
-Привіт, красеню. -Мамо.
Поглянь на себе.
Що скажеш?
Він же ж хороший, правда?
Думаєш, інакше Рамон би його пропустив?
О, Діно…
Татко би так пишався тобою сьогодні…
Гей…
ходімо.
Ти прекрасна.
Я в цій сукні не можу дихати, Бенхаміне.
Не смій на неї наступити!
Подбай про неї.
Райо…
Що?
Це ж весілля.
Зі мною щоразу так.
Можна сідати.
Брати й сестри, сьогодні в нас є привід для святкування,
бо ми вітаємо Клаудіо й Енедіну,
які прийшли сюди засвідчити своє кохання та віру в Христа.
Дай і мені…
Дівчата.
-Спасибі. -Нема за що.
Отець Баїс досі роздає вам на горіхи, якщо застукає тут?
Ти знаєш отця Баїса?
Чотири роки показував мені, що таке пекло.
Ти ходила в «Пресвяте серце»?
Любов Христа нас спонукає…
-Потім буде краще, чесно. -Значно краще.
Це така вистава…
Ця сім'я зазвичай тримається в тіні, коли сюди приходить, але…
Буває по-різному.
-Вони часто приходять? -Бенхамін із дружиною?
Десь двічі на тиждень із донькою.
Отець Баїс у дуже близьких стосунках із ними.
Сподіваймося, вам перепаде безкоштовна їжа.
Ага…
І ще б трохи алкоголю.
І це теж. То ви йдете на прийом?
Наречені запросили весь хор.
Я ще не бувала в клубі «Бретанья»!
Шерідане, скажи, що ти взяв мені каву.
-У них скінчилася кава. -Як це в біса «скінчилася»?
Я хотів сказати, що не взяв тобі кави.
То так і кажи наступного разу. Хлопці, як там справи?
Усі в роботі.
-Є якийсь рух? -Поки нічого.
У Тіхуані весілля - чудовий спосіб вести рахунок.
В усіх відношеннях, сім'я Арельяно досягла успіху.
Коханий! Ходи.
Я зараз повернуся.
Люблю тебе.
А святкувати було що.
У списку гостей були всі: від політиків до поп-зірок.
Сеньйоро Сото, дякую. Бажаю приємного й цікавого вечора.
Їжу зараз принесуть. Випивку вже наливають. Веселіться.
Дякую, судде!
Після арешту Фелікса Ґальярдо картелі розкололися.
Пішли своїм шляхом.
І все швидко змінилося.
Дуже приємно…
О боже, це ваша донька?
Ого, ти така доросла.
Світ наркоторгівлі тепер має новий устрій.
І поки одні раділи своїй незалежності,
інші шукали своє місце під сонцем.
Уявляєте, скільки грошей вони спустили на це все…
Можуть собі дозволити.
Треба їсти, скільки влізе.
Це точно.
Слухайте…
Нехай хтось зігне мене раком і трахне в дупу,
але дайте мені спочатку нажлуктитися.
Ей, полегше.
У Тіхуані на початку 90-х
наркобізнес процвітав, приносячи до 4 млрд доларів на рік.
І всі хотіли відхопити собі шмат.
Свіже?
Були й незалежні наркобарони, такі як Ісмаель «Ель-Майо» Замбада.
Це ім'я варто запам'ятати.
Майо не належав до жодного з картелів, а займався власними справами.
Перевозив креветки та інший цінний вантаж
до Тіхуани зі свого дому на узбережжі південніше.
Ти мав вдалий місяць, Майо…
Думаєш, я не знаю, що проходить через мій контроль?
Мені ніколи й на гадку не спадало.
З радістю платитиму за привілеї.
Так.
А уяви, що не доведеться.
Як це?
Такий хлопець, як ти… не завадив би нашій організації.
Мені подобається бути собі босом.
Ясно.
Крім того,
ти ж знаєш, де мій дім…
Чорт. Ти вищий за це.
Ти подумай.
-Дякую, що прийшов. -Без питань.
З позиції Тіхуани справи йшли доволі добре.
О так… десь тут є гардероб?
Жеребець!
Я думав, у тебе не встає, коли ти п'єш?
Тоді спитай сестру, чому я відвозив її в лікарню.
Арельяно зі своїми ідеальними позиціями вздовж кордону зі США стали номером один.
-Приглянь за ним, добре? -Чого? Це тільки четверта!
Але, звісно, ще була Затока.
Після інсульту, який скосив їхнього лідера, дона Ґерру,
його племінник Хуан Абрего перебрав контроль на себе,
перевозячи до 400 тонн коксу й героїну з Матамороса на рік.
Краще піду привітаюся…
Поводься добре, Рамоне!
Покажи тому стариганю свої джордани, брате!
Чорт, братане!
-Радий, що ти зміг прийти. -Сім'я - то святе.
Мій дядько не міг пропустити особливий день Енедіни.
Доне Ґерро, якщо захочете чогось, дайте мені знати.
Наречена дуже гарна.
Красива, ге?
Чув, скільки ти втратив у Браунсвіллі.
Шістсот кілограмів? Чорт, чуваче. Думав, там твої люди.
Надіюся, ви не шкодуєте, що зробили цього паршивця головним.
Непорозуміння.
-З винними вже розібралися. -Не сумніваюся.
Веселися, це ж весілля.
Картелі Затоки й Тіхуани співіснували,
та ніхто не казав, що вони дружили.
Довбаний мерзотник…
Це були переможці.
А ще були всі інші.
Гей, чуваче. Я плачу тобі, щоб ти пив чи керував охороною?
-Це содова. -Содова для гостей.
Панчо, подбай про своїх людей.
На самому дні мексиканського наркотрафіку
був картель із Сіналоа.
Особливий день для твоєї сім'ї, Франсиско.
Гарна пов'язка, Чапо. Чув, ти вскочив у халепу.
Що таке, офіцере?
-Усе заплачено. -Ціну піднято.
Наказ Бенхаміна.
Трясця… зараз.
Ось тобі, засранцю.
Непорозуміння.
Крута хрінь, ге?
Від Амадо…
Це для красуні-нареченої.
Це на похорон чи що?
Хоакіне.
Я посадив тебе за дитячий стіл.
Гарного вечора.
Такій маленькій організації без власного кордону було непереливки.
Не маючи прямого доступу до Штатів,
сіналоанці залежали від доброї волі Бенхаміна.
І були змушені платити великий податок за перевезення товару
територією Арельяно.
Він їх геть виснажував.
Гуеро… йди скажи щось…
Цей податок нас добиває.
Перепрошую.
-Я надіявся перекинутися кількома словами. -Сьогодні жодних справ.
Не сьогодні.
Гарного вечора. Перепрошую.
Що він сказав?
Посунься. Я за вашим столом.
…найпрекрасніша мить мого життя,
бо я не лише віддав цій вродливій жінці своє серце…
але й нарешті можу називати її своєю дружиною.
-Кохаю тебе, кралечко. -Я теж тебе кохаю.
Як мило! Я зараз, бляха, розплачуся!
Сядь!
А зараз гарні слова для наречених!
Наступний тост виголосить дуже важлива для моєї сім'ї людина.
Пані та панове, отець Баїс!
Дякую, Хав'єре.
Дехто з вас може не знати, але…
-Першим коханням Енедіни… -Отче, ні.
…був спів.
Під час меси я заплющую очі
і все ще чую ту маленьку дівчинку.
Найменша в хорі, але найгучніша.
Коли сьогодні я дивлюся на цю вродливу жінку переді мною,
дивуюся, як швидко летять роки.
Сеньйора Васкес. Поглянь на себе тепер…
Ще один тост!
За двадцять сантиметрів, які вона ковтатиме щоночі!
Наші вибачення.
Думаю, наш друг трохи перебрав.
Так…
Ось чому я перестав пити перед месою.
Гаразд, запрошуємо всіх до танцю.
Музику, будь ласка.
Вставай.
-Гей! -Думаю, з тебе вже досить.
Га?
Вийдемо на свіже повітря…
Смачного десерту, народ.
Відпусти.
Що за хрінь, Гуеро.
-Вітаю, кралю. -Заткнися.
Я ж сказав, що пожартував.
Тому коротуну, мабуть, ближче до десяти сантиметрів.
Дуже смішно, братане. Трави ще.
-Пішов ти. -Не переживай, скоро ми всі посміємося.
Справді? Поклич свою сестру, щоб вона теж посміялася.
Сеньйорито, я можу вам допомогти?
Ні, дякую, я просто гуляю…
Гуляйте деінде. Це приватна власність.
Ага. Я тут зустрічаюся з друзями.
Я ж сказав, що це приватна власність. Вечірка отам…
Сеньйорито.
-Та чую. -Прошу, йдіть звідси.
Ходімо.
-Гарної вечірки. -На добраніч.
Дякую.
Бляха, я ж сказав, що пожартував. Годі…
Пішов ти, падло!
Насміявся, падло? Тепер тобі весело?
Нарешті заткнувся.
Хочете випити?
Бачили ту дружку з великим задом…
На Західному фронті, бляха, без змін.
Час не змінився.
Перестань його перевіряти.
Десята, так?
Ви ж знаєте, що ці хлопці - не взірцеві трудоголіки.
Вони приїдуть, ясно вам?
Волте.
Треба поговорити.
Ти маєш зустрітися з деким.
-Агенте Бресліне? -Так, що відбувається?
Детектив Кларк, відділ убивств Ель-Пасо, це мій партнер - офіцер Ґомес.
Один із власників майстерень, за якими ви стежите, Андрес Вальдес…
дружина заявила про його зникнення.
І?
Це може стосуватися кількох тіл, знайдених сьогодні вдень.
Вибачте, хлопці, не бачу зв'язку.
Інші жертви: Рікардо Рівас, Даніел Ромеро,
Артуро Веґа.
Власники цих стоянок.
Пора до них нагрянути. Просто зараз.
Бляха.
Що за хрінь?
-Коксу нема, вони все вичистили. -У мене нічого нема.
Господи Ісусе!
Чорт!
СУДДЯ СОТО
Он Рамон.
-Їдьмо. -Добраніч, тату.
Побачимося пізніше.
Не шуми, коли повернешся додому, синку!
РОКСАННА
-То хто ти в біса такий? -Ее…
Я був на весіллі.
Брат сказав, що я можу прийти сьогодні.
-Хто? -Альфредо. Він у туалеті.
Сучий сину, то ти Альфредів брат.
-Гарно проводиш час? -Ага.
Дякую за гостинність твоїй сім'ї.
Випий зі мною.
Треба випити, бо більше не принесуть.
Такі тут порядки.
Серденько…
Ходи сюди, люба. Сядь, познайомлю тебе зі своїм другом.
Привіт.
-Мене звати Наталія. -Алекс.
Чого ти так довго не заговорював до мене?
Вони вичистили все, поки ми сиділи й спостерігали.
Забудь.
Повторне прокручування нічого не дасть.
-Вони нас обіграли! -Нас?
-Так, нас, УБН! -Нас?
Ні. Ми могли їх накрити, з довбаним товаром.
-Але ти зациклився на Амадо. -Та пішов ти!
-Це було наше спільне рішення. -Ні, це ти…
Гей, заспокойтеся!
Заспокойтеся!
Волте!
Чорт забирай. Йди додому, геть звідси.
Закінчимо вранці.
Як діти, їй-богу.
От срань.
Волте.
Ти заспокоївся?
Чотири довбані місяці роботи коту під хвіст.
Так.
Іноді так буває.
Слухай, я знаю, ти хотів взяти Амадо…
Справа не в Амадо.
На хрін Амадо.
Я втомився програвати.
Волте, наша робота…
не гнатися за перемогою.
Наша мета - нічия, лише нічия.
Це все, що ми можемо.
Сер, це найбільша дурня, яку мені доводилося чути.
Чому б тобі не відпочити до кінця тижня?
-Ні, сер… -Це не запитання.
Сеньйорито… Налити тобі щось випити?
-Мене звати Адріан. До твоїх послуг. -Ще б пак.
Вибач, брате… я ненароком.
Вибач.
Гімнюк…
Розслабся, чуваче.
-Гей… Куди це ти? -Я ж сказав, що це ненароком.
Всипте йому!
Гей, брате! Тепер твоя черга…
Зараз, придурку!
Зроби це!
Вріж йому! Ще раз!
Наш хлопчик - убивця.
Адріан, так?
Ті малі, що тусуються з Рамоном Арельяно…
Хто вони такі?
Ну ж бо…
Що швидше відповіси на моє запитання, то швидше я розвернуся,
щоб ти й далі витріщався на мій зад.
Вони постійно тут бувають.
Син судді близький із Рамоном.
Друзі?
Малий практично працює на нього.
«Працює на нього…»
Як?
Не знаю…
Але я певен, що він йому не машину миє.
Гей, що таке? Думав, ми потусуємося разом.
Ти помилявся.
Привіт.
Як усе пройшло?
Я не хочу про це говорити.
Хочеш по одній?
Ми пролетіли по повній.
Вони на два кроки попереду нас, і…
Усе скінчено.
Думаю, тобі треба погоджуватися на Чикаго.
Можемо поговорити про це потім.
Не хочу говорити про це потім. Хочу поговорити зараз.
Гаразд.
А як же ми?
Коли я востаннє перевіряв,
в УБН були відділення не лише в Ель-Пасо.
А коли ти востаннє перевіряв?
Не жартуй зі мною, Волте.
Я не жартую.
Переїдемо разом.
Справді?
Як усе пройшло?
Проблему в Ель-Пасо усунуто.
Як ви й просили.
Усе чисто.
Ми могли попастися через Агілара, Манні.
Так.
Будинок уже доводять до пуття…
-Мені подобаються леви на вході. -Чесно?
Шкода, бо я знесу все до бісової матері.
Будуть ще якісь накази, босе?
Переклад субтитрів: Галина Шрам