‎UN SERIAL NETFLIX
‎INSPIRAT DIN FAPTE REALE.
‎ANUMITE SCENE, PERSONAJE
‎NUME, LOCURI ȘI EVENIMENTE
‎AU SCOP PUR CINEMATOGRAFIC.
‎Ce, nu știi să bați?
‎Scuze…
‎Credeam că stăm împreună.
‎Hai să facem ceva.
‎Vrei să mergem la mall?
‎- Știu că merg niște fete… ‎- Nu…
‎Am ceva mai bun.
‎Dacă vrei, pot să te bag la o petrecere.
‎Ar trebui să fie mișto.
‎Da?
‎Îmbracă-te bine, frate.
‎Hei…
‎Pot să-l țin?
‎Frate, poți să-l iei tu.
‎Bun, iată ce căutăm.
‎Furgonete Ryder cu acoperiș înalt.
‎Camioanele vin și pleacă toată ziua.
‎Stăm pe poziții și așteptăm furgonetele.
‎- Recepționat. ‎- Recepționat.
‎Datorită FBI-ului,
‎avem supraveghere continuă ‎la patru parcări ale membrilor Juárez.
‎Nenorociți care transportă bani ‎și marfă dincolo de graniță.
‎Conform supraveghetorilor, ‎banii circulă joia seara. Adică azi.
‎Furgonetele sosesc între 21.53 și 22.07,
‎încarcă și ies prin față ‎după circa 30-55 de minute.
‎Ca să meargă, ‎trebuie să acționăm puțin diferit.
‎Operațiunea asta trebuie să pară ilegală.
‎Când punem mâna pe bani, ținem secret.
‎Nu apare în niciun raport El Paso,
‎pe niciun canal Antidrog ‎și în niciun ziar.
‎Care-i abordarea?
‎Cartelurile să creadă ‎că au o problemă în El Paso
‎și bandele să-și mute operațiunile.
‎Dacă luăm destui bani, ‎facem destul zgomot, se agită liderii.
‎Conform informațiilor, ‎Amado Carrillo Fuentes
‎și-a ucis partenerul de afaceri, ‎Rafael Aguilar,
‎preluând controlul în Juárez.
‎Dacă încep să-i dispară bani,
‎Amado o să vină să-i caute.
‎Când eram mică, ‎aveam abonament la trei ziare.
‎De obicei, tata mai cumpăra unul ‎în drum spre casă.
‎Mi-a zis că, undeva, acolo, găsesc ‎toate răspunsurile.
‎VOCEA TIJUANEI ‎ADEVĂRUL FĂRĂ COMPROMISURI
‎Bună dimineața!
‎Puțină cafea…
‎Ce bine că ai venit!
‎Să-i dăm drumul. Isa…
‎Articolul despre complexul din La Presa?
‎Aștept comentariul inspectorului, dle.
‎A trecut o săptămână.
‎Am tot lăsat vorbă.
‎Fără comentariu, n-am a treia sursă…
‎Doar el poate vorbi?
‎- Nu mai aștept o săptămână. ‎- Da, dle.
‎- Isaac. ‎- Domnule.
‎Zi-mi despre „Ezenario”.
‎Articolul e despre un soldat din SUA
‎arestat în weekend pe Avenida Revolución.
‎O arestare? Ce noutate!
‎Numărul în creștere al pușcașilor marini
‎care trec granița săptămânal
‎e legat în mod direct ‎de creșterea observată în prostituție.
‎- Să nu judecăm… ‎- Sunt interesat.
‎- Să fie convingător. ‎- Da.
‎Editorialistul temerar.
‎Lucrez la un articol despre Maica Tereza.
‎- Ce surpriză! ‎- O odisee înapoi la graniță.
‎Limita dintre două țări ‎a căror inegalitate economică
‎simbolizează misiunea ei în viață.
‎O să folosești ‎un limbaj mai puțin indulgent?
‎Unii încercăm să vindem ziare, nu?
‎Atunci…
‎O nuntă…
‎la Catedrala Nuestra Señora de Guadalupe.
‎- Familia Arellano Félix… ‎- O nuntă, Andrea?
‎Cineva te-a mutat la „Cultură” ‎și nu mi-a spus?
‎Fă treaba care ți s-a dat, ‎altfel caut pe altcineva.
‎Ramón…
‎Frica începe ‎în lobul temporal al creierului…
‎mai exact în regiunea numită „amigdală”.
‎Mică… puțin mai mare decât o migdală…
‎Și totuși, efectul asupra ta…
‎N-am încremenit. Nu m-a lăsat să termin. ‎E altceva.
‎Cum de căsătoria lui Claudio Vazquez ‎cu Enedina Arellano Félix
‎nu e ceva demn de ziarul nostru?
‎- Este? ‎- Da, este.
‎Îți zic, începe ceva periculos.
‎Sunt divorțat de două ori, înțeleg.
‎Nu afurisita de nuntă, Marco!
‎Gândește-te…
‎Sora unui traficant important
‎se mărită cu un avocat ‎din cea mai veche firmă din oraș…
‎în prestigioasa catedrală a Tijuanei.
‎Nu s-ar fi întâmplat acum doi ani.
‎Ceva se schimbă.
‎Dovedește-o.
‎Găsește de ce ar trebui ‎să le pese oamenilor.
‎În Mexic, dacă ești jurnalist, ‎adevărul poate fi greu de găsit.
‎Și mai greu de publicat.
‎Guvernul controlează majoritatea presei.
‎Deținea industria lemnului, ‎deci deținea aprovizionarea cu hârtie,
‎așa că-ți trebuia aprobarea lor.
‎Guvernul hotăra versiunea prezentată,
‎dar un ziar mic din Tijuana riposta.
‎Fondatorul nu voia ‎să i se dicteze ce să scrie.
‎Așa că-și tipărea ziarul în San Diego, ‎să evite cenzura,
‎îl transporta înapoi ‎și îl vindea ambulant.
‎Adevărul conta pentru el. Dacă îl găseai…
‎el îl publica.
‎VOCEA TIJUANEI ‎ADEVĂRUL FĂRĂ COMPROMISURI
‎Am primit undă verde de la FBI, ‎deci o facem în după-amiaza asta.
‎- Mersi. ‎- Scuze de așteptare.
‎Îmi poți aduce un sos Ranch, te rog?
‎- Vin imediat. ‎- Mersi.
‎Deci a mers bine.
‎Agenții federali o să-și asume meritul, ‎dar da.
‎A mers bine.
‎- Da, a mers foarte bine. ‎- Doamne!
‎Ai spus ceva pozitiv.
‎Da, destul despre caz.
‎Am primit vești azi-dimineață.
‎S-aud.
‎Mi-au răspuns de la Houston.
‎- Iubitule, am reușit. ‎- Fugi de-aici!
‎De ce n-ai început cu asta?
‎Păi…
‎M-au contactat și de la DePaul.
‎Am obținut postul și acolo.
‎Chicago.
‎Parcă ai zis că e puțin probabil.
‎Cred că am zis și că e visul meu.
‎Până când vor un răspuns?
‎E o decizie importantă. Am ceva timp.
‎Cât e până la Chicago?
‎Vrei să vezi o hartă?
‎Uite, e o surpriză, știu. ‎Nici eu nu mă așteptam la asta.
‎O să iei tu o decizie.
‎Încearcă să te bucuri pentru mine.
‎Sosul Ranch.
‎Mă bucur pentru tine.
‎Numai invitații la nuntă!
‎Strada e închisă! ‎Nu puteți întoarce aici. Nu opriți.
‎Înaintați! Pregătiți invitațiile, vă rog.
‎Dră! Nu puteți întoarce aici! ‎Luați-o pe dincolo!
‎Plecați!
‎- Dle ofițer! Sunt de la ziar. ‎- Fără presă, doar invitați.
‎V-am zis să mutați mașina. Nu repet.
‎Toată lumea aici… Zâmbiți!
‎Nu!
‎Sonia, anunță-ne!
‎Organizatoarea ne cheamă la locuri.
‎Începe!
‎- Hai, începe! ‎- Acum?
‎- Bună, frumosule. ‎- Mamă.
‎Uită-te la tine!
‎Ce părere ai?
‎E un om bun, nu-i așa?
‎Altfel l-ar fi lăsat Ramón ‎s-ajungă până aici?
‎Dina…
‎Tata ar fi fost mândru de tine…
‎Hei…
‎să mergem.
‎Ești frumoasă.
‎Nu pot să respir în rochia asta.
‎Să nu cumva să calci pe ea!
‎Ai grijă de ea.
‎Rayo…
‎Ce?
‎Nunțile, omule.
‎Mă emoționează de fiecare dată.
‎Vă puteți așeza.
‎Dragi frați și surori, ‎astăzi e zi de sărbătoare
‎pentru că îi întâmpinăm ‎pe Claudio și Enedina,
‎care își iau angajamentul să iubească ‎și să aibă credință în Hristos.
‎Dă-mi una.
‎Fetelor.
‎- Mulțumim. ‎- Pentru nimic.
‎Părintele Baiz încă vă ceartă ‎dacă vă prinde aici?
‎Îl cunoști?
‎Mi-a arătat timp de patru ani ‎cum e iadul, deci da.
‎Ai fost la Preasfânta Inimă?
‎Iubirea lui Hristos ne îmboldește
‎- O să fie mai bine, vă promit. ‎- Mai bine, pe naiba!
‎Ce spectacol, nu?
‎De obicei, când vine, ‎familia e discretă, dar…
‎Depinde.
‎- Vin des? ‎- Benjamín și soția lui?
‎Cam de două ori pe săptămână, ‎cu fiica lor.
‎Părintele Baiz e super-apropiat de ei.
‎Sper să primiți ceva mâncare gratis.
‎Da…
‎Și al naibii alcool.
‎Și alcool. Deci mergeți la petrecere?
‎Mirii au invitat tot corul.
‎N-am mai fost în Clubul Bretaña!
‎Sheridan, zi-mi că mi-ai luat o cafea.
‎- Nu mai aveau. ‎- Cum adică „nu mai aveau”?
‎Am vrut să zic că nu ți-am luat și ție.
‎Păi, zi așa. ‎Salut, băieți, care-i situația?
‎Asta da operațiune!
‎- Vreo mișcare? ‎- Încă nimic.
‎În Tijuana, nunțile sunt o modalitate bună ‎de a ține scorul.
‎Un lucru e sigur, ‎familia Arellano marcase.
‎Dragostea mea. Vino!
‎Mă întorc.
‎Te iubesc.
‎Era motiv de sărbătoare.
‎Lista invitaților includea ‎de la politicieni la vedete pop.
‎Dnă Soto, mulțumesc. ‎Să aveți o seară plăcută, să vă distrați!
‎Mâncarea vine acum. Beți, distrați-vă.
‎Mulțumesc, dle judecător!
‎După arestarea lui Félix Gallardo, ‎cartelurile s-au separat.
‎Pe cont propriu.
‎Și lucrurile s-au schimbat rapid.
‎Bună seara, e o plăcere…
‎Doamne, e fiica dv.?
‎Ce-ai crescut!
‎Exista o nouă ordine în lumea traficului.
‎Unora le plăcea să fie independenți,
‎alții se întrebau unde le e locul.
‎Îți vine să crezi câți bani au cheltuit ‎pe porcăria asta…
‎Își permit.
‎Ar trebui să mâncăm cât încape, nu?
‎Sfinte Sisoe!
‎Ascultă…
‎Dacă cineva o să mi-o tragă în cur,
‎măcar să mă-mbăt întâi.
‎Mai ușor cu tâmpeniile astea, da?
‎În Tijuana, la începutul anilor '90,
‎afacerea cu droguri era înfloritoare. ‎Patru miliarde de dolari pe an.
‎Și fiecare voia o părticică.
‎E proaspăt?
‎Traficanți independenți. ‎Tipi ca Ismael „El Mayo” Zambada.
‎Un nume de reținut.
‎Fără să facă parte din vreun cartel, ‎Mayo își făcea treaba lui.
‎Ducea creveți și o altă marfă prețioasă
‎de acasă de la el, în Mazatlán, ‎în susul coastei până la Tijuana.
‎Avea gură mare…
‎Haide, crezi că nu știu ‎ce circulă prin piața mea?
‎Nici nu mi-a trecut prin cap.
‎Plătesc bucuros pentru privilegiu.
‎Da.
‎Cum ar fi dacă n-ar trebui?
‎Cum așa?
‎Un om ca tine ar prinde bine ‎organizației noastre.
‎Îmi place să fiu propriul meu șef.
‎Bine.
‎În plus,
‎știi unde locuiesc.
‎La naiba, omule. Ești mai bun decât ei.
‎Gândește-te.
‎- Mersi că ai venit. ‎- Desigur.
‎Da. Pentru Tijuana, ‎lucrurile arătau destul de bine.
‎Măi să fie… ‎E vreo garderobă prin apropiere?
‎Nemernicule!
‎Parcă nu ți se scula când bei.
‎Întreab-o pe soră-ta ‎de ce am dus-o la clinică.
‎Poziționată perfect la granița cu SUA, ‎familia Arellano era numărul unu.
‎- Stai cu ochii pe ăsta, da? ‎- Ce? E abia al patrulea!
‎Dar, desigur, mai era Golful.
‎După ce un AVC l-a scos din joc ‎pe liderul Don Guerra,
‎a preluat controlul nepotul lui, ‎Juan Abrego,
‎transportând anual din Matamoros ‎tone de cocaină și heroină.
‎Mă duc să salut…
‎Poartă-te frumos!
‎Arată-i bătrânului adidașii tăi.
‎Măi să fie, frate!
‎- Mulțumesc că ai venit. ‎- Familia înseamnă totul.
‎Unchiul n-a vrut să piardă ‎ziua cea mare a Enedinei.
‎Anunțați-mă dacă aveți nevoie de ceva.
‎Mireasa arată minunat.
‎Frumoasă, nu-i așa?
‎Am auzit de marfa ‎care ți s-a confiscat în Brownsville.
‎Șase sute de kg? La naiba! ‎Am crezut că sunt oamenii tăi.
‎Sper că nu regretați ‎că l-ați pus să conducă.
‎O neînțelegere.
‎- Ne-am ocupat de vinovați. ‎- Nu mă îndoiesc.
‎Ce-i cu fața asta? E o petrecere.
‎Cartelul Golfului ‎și cel al Tijuanei coexistau,
‎dar nu erau prieteni.
‎Arogant nenorocit…
‎Ei erau câștigătorii.
‎Apoi erau toți ceilalți.
‎Hei, omule. ‎Te plătesc să bei sau să asiguri paza?
‎- E apă minerală. ‎- Apa minerală e pentru invitați.
‎Pancha, ocupă-te de oamenii tăi!
‎Cel mai jos în lumea traficului mexican
‎era Sinaloa.
‎O zi specială pentru familia ta.
‎Drăguț bandaj. ‎Am auzit că ai avut o problemuță.
‎Care-i treaba?
‎- Suntem la zi. ‎- Prețul a crescut.
‎Ordinele lui Benjamin.
‎La naiba, bine… stai să-i iau.
‎Na de-aici, idiotule!
‎O neînțelegere.
‎Cadouri mișto, nu?
‎De la Amado…
‎Astea-s pentru mireasă.
‎E înmormântare sau ce?
‎Joaquín.
‎Te-am pus la masa copiilor.
‎Distracție plăcută!
‎Neavând o graniță proprie, ‎organizația mică avea de suferit.
‎Fără acces direct în SUA,
‎sinaloanii se bazau ‎pe bunăvoința lui Benjamin
‎și plăteau o taxă babană ‎să-și transporte marfa
‎prin teritoriul lui Arellano.
‎Ceea ce-i secătuia.
‎Güero… trebuie să spui ceva…
‎Taxa asta ne omoară, frate.
‎Scuze.
‎- Speram să putem vorbi puțin. ‎- Fără afaceri în seara asta.
‎Astăzi nu.
‎Distracție plăcută! Scuză-mă.
‎Ce-a zis?
‎Dați-vă mai încolo, sunt la masa voastră.
‎…momentul care mă face ‎cel mai mândru din viața mea,
‎nu doar că i-am oferit inima ‎acestei femei frumoase,
‎dar acum o pot numi, ‎în sfârșit, soția mea.
‎- Te iubesc, minunato. ‎- Și eu te iubesc.
‎Ce frumos! Îmi vine să plâng!
‎Stai jos naibii…
‎Aplauze pentru miri!
‎Următorul discurs îl va ține cineva ‎care înseamnă mult pentru familia mea.
‎Doamnelor și domnilor, părintele Baiz!
‎Mulțumesc, Javier.
‎Puțini dintre voi știu asta, dar…
‎- Prima dragoste a Enedinei… ‎- Nu!
‎…a fost cântatul.
‎Când închid ochii la slujbă,
‎încă ascult vocea acelei fetițe.
‎Cea mai mică din cor, dar cumva, ‎mereu, cea mai puternică voce.
‎Când văd azi această femeie frumoasă,
‎mă întreb cum s-au dus anii.
‎Dnă Vazquez, uită-te la tine acum…
‎Încă un toast!
‎Pentru cei 20 cm ‎pe care o să-i înghită în fiecare noapte!
‎Ne cerem scuze.
‎Prietenul nostru a băut prea mult.
‎Bine…
‎Eu de-asta nu beau înainte de slujbă.
‎Haideți, toată lumea la dans!
‎Muzica, vă rog.
‎Ridică-ți curul.
‎- Hei, omule! ‎- Cred că ai băut destul.
‎Ce?
‎Să luăm puțin aer proaspăt.
‎Savurați desertul.
‎Las-o baltă, omule.
‎E o porcărie, Güero.
‎- Felicitări, frumoaso! ‎- Taci naibii!
‎Am zis că a fost o glumă.
‎Probabil că tipul o are ‎mai degrabă de zece.
‎Foarte nostim, frate. Mergi.
‎- La naiba cu voi! ‎- Stai liniștit, o să râdem curând.
‎Da? Adu-o pe soră-ta, să râdă cu noi.
‎Vă pot ajuta cu ceva, dră?
‎Nu, mulțumesc, mă plimbam…
‎Nu e nimic încolo. ‎În plus, e proprietate privată.
‎Bine, da. Caut niște prieteni.
‎Insist că e interzis pe aici. ‎Petrecerea e încolo, mergeți, vă rog.
‎Domnișoară!
‎- Am auzit! ‎- Plecați.
‎Haideți.
‎- Petrecere plăcută! ‎- Noapte bună.
‎Mulțumesc.
‎Am zis c-a fost o glumă. Destul…
‎Du-te naibii, târfă!
‎Ai terminat de râs? Acum te distrezi?
‎În sfârșit, a tăcut.
‎Aveți chef de băut?
‎Ai văzut dra de onoare cu fundul mare…
‎Nimic nou pe frontul de vest.
‎Nu s-a schimbat ora.
‎Nu mai verifica.
‎Ora zece, deci?
‎Tipii ăștia nu lucrează după program.
‎Da? O să vină naibii.
‎Walt.
‎Trebuie să vorbim.
‎Vreau să-ți prezint pe cineva.
‎- Agent Breslin? ‎- Da, ce se petrece?
‎Detectiv Clark, Omucideri El Paso, ‎partenerul meu, Gomes.
‎Tipul de la un atelier urmărit de voi, ‎Andres Valdez,
‎a fost dat dispărut de soție.
‎Și?
‎Ar putea avea legătură ‎cu niște cadavre de azi.
‎Scuze, colegi, nu pricep.
‎Celelalte victime. ‎Ricardo Rivas, Daniel Romero,
‎Arturo Vega.
‎Proprietarii acestor parcări.
‎E timpul să-i lovim. Acum.
‎Nenorocitul!
‎Ce dracu'?
‎- Cocaina a dispărut, au curățat tot. ‎- E gol.
‎Doamne!
‎Futu-i!
‎JUDECĂTORUL SOTO
‎Uite-l pe Ramón.
‎- Să mergem! ‎- Noapte bună, tată.
‎Pe curând!
‎Să nu faci gălăgie când vii acasă, fiule.
‎Cine ești?
‎Am fost la nuntă.
‎Fratele meu a zis că pot să vin.
‎- Cine? ‎- Alfredo. E la baie.
‎Ticălosule, ești fratele lui Alfredo!
‎- Te distrezi în noaptea asta? ‎- Da.
‎Apreciez că m-a primit familia ta.
‎Bea un pahar cu mine.
‎Bea-l pe tot, altfel nu ne mai aduc.
‎Cam așa funcționează.
‎Iubito…
‎Vino aici, iubito. ‎Stai jos, îți prezint un prieten.
‎Salut.
‎- Eu sunt Natalia. ‎- Alex.
‎De ce nu m-ai abordat înainte?
‎Au golit locul în timp ce noi ne uitam.
‎Las-o baltă.
‎Nu te ajută dacă retrăiești momentul.
‎- Ne-au păcălit! ‎- Pe noi?
‎- Da, pe noi, Antidrog! ‎- Pe noi?
‎Nu! Îi aveam pe ei și nenorocita de marfă.
‎- Dar îl voiai pe Amado. ‎- Pe mă-ta!
‎- Toți am luat decizia. ‎- Tu ai fost…
‎Hei, calmați-vă!
‎Calmați-vă!
‎Walt!
‎Fir-ar să fie! Valea, du-te acasă!
‎Terminăm dimineață.
‎Ca niște copii.
‎Ce porcărie!
‎Walt.
‎Ai terminat?
‎Patru luni de muncă s-au dus ‎pe apa sâmbetei.
‎Da.
‎Uneori așa se întâmplă.
‎Știu că sperai să-l prindem pe Amado…
‎Nu e vorba de Amado, omule.
‎La naiba cu Amado!
‎Am obosit să tot pierd.
‎Nu asta e slujba…
‎să cauți să câștigi.
‎Încercăm să fim la egalitate.
‎E tot ce putem face.
‎Dle, e cea mai mare porcărie ‎pe care am auzit-o.
‎Ia-ți liber săptămâna asta.
‎- Nu, dle… ‎- Nu te rog!
‎Dră… Ceva de băut?
‎- Adrian. La dispoziția dv. ‎- Da, sigur.
‎Scuze, frate… din greșeală.
‎Scuze, frate.
‎Nenorocitule…
‎Calmează-te.
‎- Hei… unde te duci? ‎- Am zis c-a fost din greșeală.
‎Snopiți-l!
‎Frate, e rândul tău!
‎Acum, ticălosule!
‎Haide!
‎Mai tare! Dă-i mai tare!
‎Băiatul nostru e un ucigaș.
‎Adrian, nu-i așa?
‎Băieții care stau cu Ramón Arellano…
‎spune-mi despre ei…
‎Cum să fac asta?
‎Cu cât mai repede răspunzi, ‎cu atât mai repede mă întorc
‎și te poți holba la curul meu.
‎Vin mereu aici.
‎Fiul judecătorului e apropiat de Ramón.
‎Prieteni, deci?
‎Puștiul practic lucrează pentru el.
‎Lucrează pentru el?
‎Cum adică?
‎Nu știu…
‎Dar sunt sigur că nu-i spală mașina.
‎Ce e? Credeam că stăm împreună.
‎Te-ai înșelat.
‎Salut.
‎Cum a mers?
‎Nu vreau să vorbesc despre asta.
‎Vrei una?
‎Ne-au tras țeapă.
‎Sunt cu doi pași înaintea noastră și…
‎S-a terminat.
‎Cred că ar trebui să alegi Chicago.
‎Putem vorbi despre asta mai târziu.
‎Nu vreau să vorbim mai târziu. Vreau acum.
‎Bine.
‎Cum rămâne cu noi?
‎Din câte știu,
‎Agenția Antidrog n-are sediu ‎doar în El Paso.
‎Cât de bine știi?
‎Nu-ți bate joc de mine.
‎Nu fac asta.
‎O facem împreună.
‎Da?
‎Cum a mers?
‎Nu mai sunt probleme în El Paso.
‎Așa cum ai cerut.
‎Totul e curat.
‎Aguilar era cât pe ce să facă ‎să fim prinși.
‎Da.
‎Casa iese bine…
‎- Îmi plac leii de la intrare. ‎- Da?
‎Păcat, fiindcă o să demolez tot.
‎Mai vrei ceva, șefu'?
‎Subtitrarea: Iulia Rolle