I tidigare avsnitt...
Bruce slutade aldrig leta efter din systers döda kropp.
Catherine Hamiltons utredare har funnit skallfragment från en flicka.
Det är Beth.
Du hade aldrig kunnat gå vidare om du inte trott att Beth var död.
Jag fick dna-analytikerna att rigga rapporten.
Jag har aldrig kunnat glömma dig. Det är inte rättvist mot Tyler.
Det är bäst att jag håller mig borta.
Pappa!
Catherine verkar tro det.
Vi ska hålla den mest oförglömligt galna tebjudning-
-som Gotham någonsin har sett.
Det sägs att våra val definierar oss, men trots allt mörker-
-alla tvivlare och min rädsla för att ha mist min syster för evigt-
-väljer jag att hoppas att Beth finns kvar.
Berätta det inte för nån, Bruce, men det gör mig nog till en optimist.
-Ge mig jackan. -Va?
-Ge mig jackan. -Den är vintage, din bitch.
Här, ta den. Ta den.
-Vintage! -Tack.
Varken min stil eller min storlek. Är det blod? Det är för mycket.
Framfickan. Han lade den där innan jag drog.
Kan vi spåra Alice med telefonens GPS?
Jag kan försöka.
Jag ser att du bröt itu staven.
-Skulle jag inte ha märkt det? -Förlåt.
-Det vore coolare om den gick sönder. -Men det gör den inte.
Här är alla platser telefonen varit på senaste veckan.
Var är det?
Slice of Gotham. Stans sämsta brödpinnar.
Plats nummer två är mer lovande - en lagerbyggnad i The Bowery.
Då är det där hon är. Sitt inte och vänta.
För sorglig. För skrikig. För vardaglig.
Varför har jag inget att ha på mig?
Om du ska kidnappa mig igen-
-vänta tills jag kan klä upp mig och göra nåt med dem.
-Ge dem stil. -Anlitade du Rifle för att döda mig?
Sa flickan som går, talar och lever.
Han sköt nån han trodde var Batwoman. Med spiralacceleratorn.
Tillverkad för ett enda ändamål: att döda mig.
Uppfinnaren hittades med en butterflykniv i hjärtat.
Låt mig omformulera det.
En ondskefull man försökte döda min tvillingsyster-
-och jag såg till att det inte skedde.
Vad är det här?
En apparat värd miljontals dollar som gör att spiralacceleratorn-
-kan penetrera din dräkt. Den enda som finns på planeten.
Den enda som kunde tillverka den är historia.
Så...varsågod.
Överlämna dig till polisen. Låt mig hjälpa dig.
-Min syster finns därinne. -Den gamla visan.
Du behöll det här. Från vår bat mitzva.
Ta det och försvinn. Jag är väldigt upptagen och har inget att ha på mig.
Kane här. Jag kommer tillbaka till Gotham ikväll.
Vi går igenom planerna för galan i morgon bitti. Vi talas vid då.
Du kan ju antingen tillbringa din fredagskväll härinne-
-och andas in asbest-
-eller hänga med mig och klä dig i säsongens sexigaste haute couture.
Gigi och Bella har inte lyckats lägga vantarna på det här än.
-Du vill att vi går på "det där". -Gothams filantropiska gala.
Säsongens viktigaste evenemang.
De hedrar din mamma som påstod att Beth var död. Det blir asbest.
-Det kanske är för tidigt... -Jag befinner mig mitt i det.
Jag vet att du inte bryr dig, men det gör jag.
Kan du inte bry dig om att jag bryr mig?
Du tror att om Gotham ser oss som en familj så kan vi tro det.
Det funkar inte så. Inte efter det Catherine gjorde.
Du gav Alice en andra chans. Och en tredje, och en fjärde.
Hur kan du bara se mamma som ond?
När du ändå lyckas hysa hopp om Gothams mest ondskefulla person.
-Hon är mitt syskon. -Men det är inte jag. Jag fattar.
Jag är väl den som är galen-
-som trodde att vi kunde fortsätta vara systrar.
Självklart är du också mitt syskon, det är bara...
Annorlunda? För din egen skull - sluta gräva.
Även om jag skulle vilja gå kan jag inte göra så mot pappa.
Vet du inte att han kommer ikväll?
För min skull. Förlåt att jag trodde att du skulle göra detsamma.
-Ska du gå på filantropgalan? -Jag ville prata med dig om det.
Förutom om Catherine inte fejkade Beths död, har vi inget att prata om.
Är ni ett par igen?
Efter 15 år tillsammans går man inte bara sin väg.
-Hon lurar sig in i ditt liv igen. -Ingen lurar nån, Kate.
-Vi har tillbringat tid ihop. -Du har varit bortrest.
-Vi åt frukost ihop när jag kom hem. -Du förlåter henne alltså.
Jag försvarar inte det hon gjorde. Inte hon heller, men...
Jag börjar förstå varför hon gjorde det. I egenskap av mor.
I egenskap av hustru. Hon ville hjälpa oss att gå vidare.
Vakna, käre far.
Du har verkligen sovit länge.
Jag tyckte att det var på tiden-
-att du och jag skulle talas vid som pappa och dotter.
Det är allt jag vill.
Men inte så här. Låt mig slippa kedjorna.
Du är inte befälhavare här, befälhavaren.
Kate kommer att märka att jag är borta.
Jaså?
Jag träffade henne igår kväll och du nämndes inte alls.
Hon har ingen framgång med försvunna familjemedlemmar.
Vad vill du att jag ska säga? Att jag beklagar?
Jag kan inte beskriva hur det känns att ha lämnat dig i sticket.
Men beskriv då för mig varför du aldrig-
-dna-testade skallfragmenten som Catherine fann.
Jag hade ingen anledning att tro att hon ljög.
Din dotter var ju borta!
Och det där var bara en handfull ben-
-som hittats av en kvinna du känt i mindre än ett år!
Att tro att du var död var lättare-
-än att vakna hoppfull varje morgon.
Och att somna varje natt med brustet hjärta.
Självklart skulle jag ha sökt längre, hoppats innerligare. Jag borde...
Jag borde ha beordrat att dna:t skulle testas.
Jag önskar att jag hade fått vara din far under de senaste 15 åren, men...
...jag misslyckades. Jag svek dig.
Tack för att du sa så.
Och tack för att du gjorde mig till den jag är idag.
Vad har du i tankarna? Berätta hur jag kan stoppa det.
Idag håller jag min galna tebjudning.
Och du är bjuden.
Jag är rätt säker på att du kommer.
Catherine kommer att bli förtjust.
Men hur ska det gå till när du sitter fast här-
-och ändå är hedersgästen?
Du får väl se när vi dricker vårt te.
Och någons tid är ute.
Catherine manipulerade pappa för 15 år sen och nu är det dags igen.
Hur kan han ens gå på det här?
Alice frossar i mord, men du dricker på grund av det här.
Alice blev hjärntvättad-
-men pappa väljer att förlåta kvinnan som ljög om hans dotters död.
Catherine betalade ett forskarteam för att ändra dna-resultaten.
När pappa fann min joint fick jag utegångsförbud en hel sommar.
Det här är inte han.
-Det här är inte han. -Vad missar jag?
-Jag har inte tid för förmaningar. -Nej, tvärtom.
Jag vet allt om svåra beslut.
Om du vill bli sams med hon vars namn jag inte nämner...
-...så är det din ensak. -Skönt att höra, tjejen.
Jag har insett att jag faktiskt aldrig gav henne en chans.
Minns du bröllopet, snöstormen...
Jag önskade att vi skulle snöa in så att ni inte kunde gifta er.
Om ändå en snöstorm var vårt största problem.
Jag ville bara be om ursäkt. Ha så roligt ikväll.
Tack, Kate.
De gifte sig på årets varmaste dag.
-Om det där inte är din pappa... -Det är Mouse.
Du vet semesterdagarna vi sparade? Tänk om vi gjorde en skolutflykt.
Vi kunde åka söderut, kanske till Dollywood.
-Det låter bra. -Vad är det med dig?
-Jag föreslår en resa till Dollywood. -Det är ingenting.
Eller så låtsas du inte bry dig om Kate och mig, men är ändå chockad.
Om det här ska bli ett problem måste vi prata om det.
Förlåt att ni fick vänta. Jag ville gå igenom kvällens agenda.
Det här är en stor kväll för staden, så ni två måste ta ledningen.
Sophie, du och A-truppen tar hand om insidan.
Tyler, du och B-truppen täcker ytterområdet.
Trupperna är redan där och har börjat säkra byggnaden.
Jag vill att allt ska gå som smort.
God kväll, Gotham.
Ikväll är det filantropgala, vilket på rikemansspråk betyder:
"Låt oss gratulera varann till att vara rika och uppklädda."
Galan hedrar Hamilton Dynamics matriark Catherine Hamilton-Kane.
Hur ska de få in en tomahawkmissil i en presentpåse?
Jag är på väg till filantropgalan med päronen. Läget?
Mamma hedras som Årets givare. Hashtag: Stolt dotter.
Jag är så tacksam för min familj och för att vi håller ihop genom allt.
-Det är vad det handlar om. -Skål för Catherine.
En helt fantastisk kvinna.
Skål!
Det är nog dags att flytta. Du börjar bli för ihärdig.
Du börjar bli förutsägbar.
Vad du än har för plan så listar Crowes ut det.
-Berätta var pappa är. -Annars händer vad?
Ska du låta dem gripa mig, spärra in mig, döda mig?
Du hatar honom, det hade jag också gjort. Men han ville inte såra dig.
Du är så barnsligt övertygad om-
-att Beth fortfarande finns härinne.
Men hon behöll det här.
Av samma orsak som du räddade mig från Rifle.
Trots ditt hat, ditt agg och din ilska så finns det goda kvar.
Beth finns kvar. Berätta för mig var pappa är.
På samma plats som du lämnade mig.
Tack.
Kate...
Han mår inte så bra. Du ska nog skynda dig.
Du har väl allt under kontroll?
Absolut, befälhavare. Allt är som det ska.
Mouse är imponerande.
Om du inte är Jacob, så är du...
...ingen Crow. Skit också.
Hamilton Foundation har donerat oräkneliga miljoner-
-till hälsovård, nödhjälp, kampen mot fattigdom samt utbildning-
-både globalt och i Gotham.
Dessa filantropiska initiativ har tagits av Catherine själv.
Ingen kan bättre förtjäna priset Årets filantrop-
-än Catherine Hamilton-Kane.
Tack, dr Campbell, för den underbara presentationen.
Och tack till Gothams borgmästare Akins för den stora äran.
När jag tog över företaget...
Tyler. Tyler!
Vakna!
-Vad hände? -Befälhavaren lurade oss.
Va?
Hjälp! Vi är här inne!
Envägsglas, ljudisolerade väggar. De varken hör eller ser oss.
Kate hade rätt. Alices nye hejduk låtsas vara Jacob Kane.
Jag är för drogad för att fatta det.
Alice har en plan för galan, så hon oskadliggjorde oss.
Jag trodde att Alice föredrog att skära halsen av folk.
-Ketamin gör en avtrubbad. -Hon ville inte skada oss.
Pratar vi om samma Alice?
Hon vill bevara nån sorts sjuk relation med Kate.
Att döda mig skulle...
Då skulle Kate aldrig förlåta henne. Är hon fortfarande kär i dig?
Jag har ingen aning.
Och du, då? Vet du hur du känner?
Vi måste ta oss härifrån.
Idag är Hamilton ett välkänt namn när det gäller teknisk innovation.
JÄTTEBRA TAL, CATHERINE! MEN JAG HAR EN SISTA ÄNDRING.
UNDERLAND-GÄNGET ÄR HÄR. LÄS, ANNARS BLIR TALET DÖDSTRÅKIGT.
"Ikväll hedrar ni mig som en av Gothams hjältar."
"En ära som jag...har betalat för."
"Bokstavligen, med blodspengar."
"Mitt företag tjänar miljoner på att beväpna Gothams brottslingar."
"Och min make...tjänar ännu mer på att försvara er från dem."
"Vilken bluff vi har lyckats med, eller hur?"
"Men det min make inte vill att ni ska veta"-
-"är att Gothams verkliga fiender inte heter Joker"-
-"Gåtan eller Alice."
"Gothams verkliga fiender står framför er."
Jag... Jag...
Jag...
Mamma!
Vi behöver läkare till Orpheum.
-Allt kommer att ordna sig, hjärtat. -Hallå? Det har hänt nåt med mamma.
Hon andas, men vi behöver hjälp genast.
Vakta dem tills jag är tillbaka.
-Herregud...! Vart ska du? -Möta sjukvårdarna och föra dem hit.
-Okej... -Håll ut, raring.
Herregud...
-Jag hade inget val. -Det är ingen fara.
-Hon tvingade mig... -Håll dig vaken, du får snart hjälp.
Mitt herrskap, medan mrs Hamilton-Kane får läkarhjälp-
-ber jag er sitta ned. Det finns inget skäl till oro.
Allt är under kontroll, sitt ned! Drabbas inte av panik.
-Crows stänger in oss! -Släpp ut oss.
-Jag är i position. -Batwoman är här. Vi drar!
-Lite åt vänster. -Jag försöker.
Näpp. Den andra.
-Jag har den. -Snyggt.
Nu ångrar jag att jag inte köpte dig en större.
-Det hade jag inte velat ha. -Vill du ha den här?
Det är svårt att inte se ironin i att använda ringen till-
-att fly från din exflickväns galna syster som inte dödade oss-
-för att hon vet mer om dina tidigare relationer än jag.
Vad vill du veta?
Hur var det mellan er två?
Säg inte "engångsligg på fyllan" om du inte var full i tre år.
Hör på...
Jag har alltid följt reglerna. Min familjs regler, arméns regler...
Det här var den första regeln jag bröt emot och jag miste nästan allt.
Det var därför jag ljög.
Du svarade inte på min fråga.
Nu går vi och skaffar hjälp.
Ni måste dra tillbaka era män, polismästaren.
Hon har infiltrerad Crows. Om ni bryter er in så dör vi.
-Varför har inte Jacob återvänt? -Han kommer strax.
HÅLL DÖRREN STÄNGD
Din make kommer inte.
Hämta brickan.
-Du ser inte så kry ut, Catherine. -Håll dig borta från oss!
Det är inte mig du ska vara rädd för.
Det gick väldigt bra att säga "drick det"-
-men du borde ha sett efter om det var dödskallemärkt eller ej.
-Har du förgiftat henne? -Ett grupparbete.
Jag använde Catherine Hamiltons recept Projekt 4782. Känns det igen?
-4782? -Vill du berätta om det, Catherine?
Jag tror att hennes inälvor håller på att smälta. Jag berättar.
Det är ett nervgift, tillverkat för att döda skoningslöst.
Först kommer yrseln och sen näsblodet.
Sen kommer muskelförlamningen och...just ja, andnöd.
Men vi har tur, för Hamilton tillverkade ett motgift.
Håll ut tills vi kan få det där motgiftet.
Nej, kära du. Jag blandar ihop saker och ting.
Hamilton struntade i att tillverka ett motgift.
Om hon dör ska jag döda dig!
Hon valde själv.
Om hon hade gjort bättre val skulle vi nog inte vara här nu.
Ska du bara låta henne dö?
Åh, Mary... Min kära, impulsiva styvsyster.
Jag är väl inget monster!
Nej då, jag fann lösningen.
En universalkur, från så långt bort som Coryana.
-Var ligger Coryana? -På en karta eller två.
Det utvinns från en ökenros som endast blommar på den ön.
Ett stick av dess törnen dödar dig omedelbart.
Men plocka blomman och utvinn dess serum-
-så får du livet åter.
Vad vill du ha?
En enkel ursäkt...
...för all den plåga du har orsakat mig.
Förlåt mig, Alice.
Jag tror dig inte.
Var är Alice och Jacob?
Hon sa ju förlåt!
Tror du att jag njuter av att se en dotter förlora sin mor?
Jag var bara en decimeter från min mors avhuggna huvud-
-som flöt nedför Gothamfloden när vår bil hade fallit ned från bron.
Snälla...!
Snälla, försök.
Jag kan inte förlora dig. Snälla, försök.
Jag är själv mor.
När jag såg hur Kate sörjde-
-såg jag min egen dotter. Jag ville lindra hennes smärta.
Istället gav jag dig ett liv fullt av smärta. Alltihop är mitt fel.
Alice...
Alla de förlorade åren, alla dina plågor är mitt fel, så...
-Jag är verkligen ledsen. -Tack, Catherine.
Jag tror att du har förtjänat en kopp av det här teet.
-Kära nån, inte du också? -Vad?
Nej, vad har du gjort?
Säg inte att ni drack av champagnen båda två?
Det var ju synd-
-med tanke på att det bara finns tillräckligt med motgift för en.
Pappa drack också av champagnen. Vi måste hitta honom.
Oroa dig inte. Han vet bättre än att ta gift.
-Vad? -Han förgiftade dig, Mary.
-Jacob skulle aldrig skada oss. -Det börjar brännas.
Nån tog hans plats.
-Vad? -Hudpiraten. En rymling från Arkham.
-Det var inte Jacob i limon. -Nu förstår du.
Vad var det nu vi pratade om? Just det!
Valen vi gör. Välj med eftertanke.
Okej...
Om vi delar på det kanske vi hinner komma till sjukhus.
-Alice måste ha räknat med det. -Nej, mamma! Vi måste försöka.
Lyssna på mig, Mary. Drick upp.
-Det måste finnas nåt annat sätt. -Jag är din mamma, Mary!
Drick, det är ingen fara.
-Är det ordnat? -Jacob är drogad och sitter i bilen.
-Han vet inte vad som har hänt. -Jag måste gå.
-Du kommer för sent. -Var är min pappa?
Vår pappa...!
Det får du snart veta.
-Det du har gjort kan du göra ogjort. -Men jag vill inte.
Jag satt inlåst i en cell i elva år!
Vad tror du att jag drömde om? Regnbågar? Enhörningar?
Jag drömde om hämnd!
Vad har du gjort? Vad har du gjort?!
Det gick väldigt bra att säga "drick mig".
Men den visa lilla Alice hade inte tänkt göra det i brådrasket.
Kom igen, du vet att Catherine har förtjänat det.
Förgiftade du henne?
Catherine förgiftade Catherine när hon slingrade sig in i vår familj-
-och hjärntvättade vår far och ersatte oss!
Med den där ytliga, konstant babblande dottern.
Catherine har bara sig själv att skylla-
-och jag var mer än nöjd med att se pappa krossas ihop med henne.
Det var det jag trodde.
-Vi måste härifrån. -På nåt sätt, kära syster...
...kommer du att hålla med mig.
Håll ut, mamma.
De kommer och magpumpar dig, hittar ett motgift. Men du måste hålla ut.
Jag hade så gärna velat se dig arbeta i din klinik.
-Hur kan du känna till den? -Jag har alltid känt till den.
Varför har du aldrig sagt nåt?
För att du genast slutar göra...
...sånt som jag tycker om.
Herregud...
Vet du hur ofta jag bytte om i hissen och trodde att jag lurade dig?
Det finns kameror i den hissen.
Mamma?
Mamma? Ja...
-Mary. -Ja?
Det enda jag gjorde rätt...
Inget gör mig stoltare än att ha fått vara din mamma.
Mamma? Nej, nej, nej!
Mamma, mamma, mamma? Stanna hos mig. Vakna.
Snälla mamma. Mamma!
Vad är det här?
-Kate? -Vem är det?
Va? Det är ju jag.
Vad gav du mig när jag fyllde sex?
Vad var det?
En cykel som var för stor för dig. Du hade sönder den samma dag.
-Vad står på? -Alice och Mouse var på galan.
-Stig ur bilen, befälhavaren. -Pappa?
Jag ringer dig.
-Vad står på, polismästaren? -Upp med händerna, Kane.
Polismästaren.
Jacob Kane, ni är gripen.
Vad menar ni? Jag har aldrig sett den förut.
Vad fan händer? Släpp mig!
Gotham är i chock ikväll efter Catherine Hamilton-Kanes död.
Det sägs att hon mördades av sin man, Crows Securitys chef Jacob Kane.
Hon avled efter ett antal förvånande och mycket offentliga medgivanden-
-när hon fick ett pris på Gothams filantropgala.
Mary?
Vet du hur många hemska människor jag har räddat?
Knarkare. Ligister med tatuerade ansikten.
Jag drog ut vindrutan ur en kille som hade stulit bilen han kraschade.
Dagen därpå lämnade han kliniken som om inget hade hänt.
Men jag...kunde inte rädda henne.
Jag är så ledsen, Mary.
Vet du hur hon dog? Precis som Alice planerat.
Långsamt...
...och plågsamt.
Hon hade bara kunnat rädda sig själv genom att jag dog.
Men hon hade inte tänkt låta det ske.
För hon är inte den hemska människa som du och Alice påstod.
Du...
Du är den sista människan i världen som kan trösta mig nu.
Jag tänker fråga dig igen: är Alice värt det?
-Nej. -Äntligen.
Synd att det är för sent.
Agent Sophie Moore.
Det har varit en lång kväll för oss med.
Låt mig prata med polismästaren, han grep fel person.
Jag har ett mörkt hål i halsen som bevisar det. Be honom ringa mig.
Det här är vansinne. Hur kan de tro att han gjorde det?
De tror på vad folk säger. Sån är människan.
Då är människor idioter. Jag måste ringa Mary.
-Jag vill ha barn. -Va?
En hund och familjetraditioner som vi grälar om men gör ändå.
Okej.
Jag vill inte prata om det om två år igen och inse-
-att jag fortfarande kämpar för nåt jag kan ha.
Det vill inte jag heller.
-Älskar du mig? -Ja.
Är du förälskad i mig?
Om du älskar mig måste du vara ärlig nu.
Jag vet inte.
Låt oss inte göra det här ännu svårare.
Jag vill att du funderar.
Om du inser att du vill ha samma framtid som jag-
-så kanske jag finns kvar.
Eller kanske inte.
Alla väljer, Bruce.
Jag valde hoppet.
Jag valde att tro att Beth fortfarande levde.
Jag valde att rädda min syster från monstret hon har blivit.
Men i och med det valet miste jag hela min familj för andra gången.
Det enda jag har kvar är den hemska insikten att Alice hade rätt:
Beth är borta.
Vi kunde bara få fem minuter.
Jag hatar henne så mycket, pappa.
När jag kommer ut gör jag slut på henne en gång för alla.
Jag tänker inte stoppa dig.
I så många år har jag färdats genom världarna.
CENTRAL CITY 9 DEC. 2019, KL. 23.58
Genom multiversum, för att göra en enda sak - döda dig.
Och nu...har du räddat mitt liv.
Underkasta dig och börja ett nytt liv.
-Visa mig. -Vetskapen finns inom dig.
FORTSÄTTNING FÖLJER I...
Text: S C Gustafsson www.sdimedia.com