Vår.
Fåglarna sjunger, blommorna blomstrar, solen värmer jorden
nånstans. Inte här.
Det är minusgrader ute, det snöade 3 meter förra vintern.
Och fyra frysta läskburkar exploderade precis I min bil.
Välkomna till Patience i Colorado.
Är det här den berömde läkaren vid sjön?
Ja, han har ägt stugan sen 2004. Han kommer och stannar en vecka I taget.
Ända till förra vintern. Han kom sent I december och har stannat sen dess.
Är han pensionerad, eller nåt? Vad gör han här?
Jag tror att han fiskar.
Jag befinner mig mitt I ingenmansland. En ort tre timmar från närmsta storstad
på vägar som är oframkomliga halva året.
Ingen vid sina sinnens fulla bruk skulle välja att bo här.
Såvida de inte har nåt att dölja.
- Ursäkta mig, sir. Är ni dr Harry Vanderspeigle?
- Ja, det är jag. - Jag är sheriff Mike Thompson.
Alla kallar mig Big Black.
På grund av er bil.
Ni är visst en skojare.
Det här är min vicesheriff. Liv Baker.
Ni kan kalla mig Liv.
Eller vicesheriff... Vicesheriff Liv.
- Hur kan jag hjälpa er? - Jo...
Det skedde ett mord i stan igår kväll.
Ni är ju läkare. Vi vill att ni ska ta en titt på kroppen.
- Har ni ingen läkare där som hjälper er? - Det är det som är grejen...
Offret är stans läkare... doktorn.
När Nell Armstrong blev den första människan som gick på deras måne.
Sa han att han inte blev utvald att bli den förste.
Det var bara omständigheterna.
Omständigheterna placerade honom i pilotstolen på det uppdraget.
Omständigheterna tog mig från pilotstolen på mitt.
FYRA MÅNADER TIDIGARE.
När jag först kom till jorden hade jag inte ens tänkt sätta foten på planeten.
Omständigheterna. Strandsatt på en främmande planet.
För att överleva och slutföra mitt uppdrag måste jag passa in bland människorna.
Är det nån här?
Jag har nyheter till dig, ozette.
Det finns inget som heter tystnadsplikt mellan fnask och kund.
Jag har nyheter till dig, Cozette.
När mitt skepp kraschade förlorade jag dyrbar last.
En apparat jag behöver för att slutföra mitt uppdrag.
Jag måste hitta den innan snön smälter, annars kommer nån annan att göra det.
Jag har aldrig varit inne i stan förut. Det är för riskabelt.
Dessutom har de ingen pizzeria och enligt Internet är det en mardröm att parkera.
Men här är jag nu. Min första verkliga prövning.
Att säga att min art är mer utvecklad an människorna vore en grov underdrift.
Om universum hade en skala för intelligens
så skulle människorna hamna strax under ödlorna.
Nå? Vi väntar.
Hallå, doktorn. Jag heter Ben. Jag är borgmästaren.
- Tack för att du hämtade honom, Mike. - Kalla mig Big Black.
Jag känner mig inte bekväm med det.
Tack för att ni kom. Vi fick ju stänga mottagningen
vilket har ställt till det, eftersom närmsta sjukhus ligger tre timmar bort.
Kroppen är här borta.
Av lukten att döma har hon varit död I minst sex timmar.
Vad i hela helvetet?
- Du är inte död. - Det säger du Jag sov.
Hon är inte den döda läkaren. Han är där borta.
Asta är sjuksköterskan. Hon hittade honom här I morse när hon kom till jobbet.
Jag vet att det är jobbigt för alla, men en sorgterapeut ska prata med er alla.
Bra jobbat, snöflingan. Dras det från stadsbudgeten eller jobbar han för kramar?
- Vem är du? - Harry Vanderspeigle. Jag är läkare.
Borgmästare Snöflinga ville att jag skulle titta på liket.
- Kalla mig inte för det. - Heter ni inte så?
- Jo, mer eller mindre. - Okej, det här är Sam Hodges.
Han var läkare i stan.
Abigail är hans fru. Hon har varit bortrest. Säg till när hon ringer.
Ni får nog veta. Jag gav henne ert nummer.
- Va? - Ni är ju borgmästare.
Jag vet inte hur man framför ett dödsbud.
Ge henne mitt nummer så säger jag det. Jag skiter i vilket.
- Vem var den sista som såg honom i livet? - Jag.
Jag lämnade honom här ensam, förmodligen vid niotiden.
När jag kom hit il morse var han... Jag täckte över honom med lakanet.
Det här... är
fantastiskt!
Va? Vad är det som är fantastiskt?
Ett härligt mysterium, ta reda på vad som hände. Som i "Law & Order".
- Det var roligt. - Roligt?
Ja. Jag vet vem som dödade honom.
- Vem då? - Det var han.
Vinkeln på såren, blodet på hans hand.
Han tog död på sig själv.
Varför I helvete skulle han göra det?
Jag vet inte. Jag var inte här.
Det där är en otäck jävel. Det är väl inte bara jag? Ni ser väl det?
Det kan vara okej att vara lite annorlunda.
Titta vad han gör. Vad då "chung-chung"?
Prata inte med mig.
Vänta. Säg inte att ni ska gå.
Okej, det ska jag inte.
- Vi behöver fortfarande er hjälp. - Jag ombads att titta på ett lik.
Nu har jag gjort det. Har ni fler lik?
- Nej. - Då måste jag åka.
Ni tittade på kroppen i två sekunder.
Ni kanske har rätt. Det kanske var självmord.
Men om det inte var det så går det en mördare lös.
Okej? Vi måste göra en obduktion.
Som när man skär i kroppen och tar ut organen, menar ni.
Ja, den sorten.
Passet blev insnöat igår och rättsläkaren Kommer inte förrän vägarna är röjda.
Som tur är så bor mannen som drev patologilabbet på Rutgers i stan.
Ring inte honom. Jag gör obduktionen.
Det är ju ni. Jag kollade upp er. Ni drev labbet på Rutgers.
Det är klart att jag drev labbet. Jag skämtade.
Jag är en väldigt rolig person.
Okej, bra. Jag måste sticka nu.
NI fixar det här. Eller hur?
Max?
Max? Halla där...
Släpp in mig i bilen.
Hur är det här möjligt?
Bara en på miljonen har den genetiska mutationen.
Som gör att de kan se igenom vår molekulära rekonstruktion.
Men I en stad med tusen människor
finns det en snorunge som kan se mig i min sanna skepnad.
Alltså finns det fler människor här som kan se mig som utomjording
än vad det finns pizzaslices. Människor har en term för det här.
"Otur" och "hårda bud" och "vilket jävla trams”.
Varför står du här?
Därför att jag ska assistera dig under obduktionen.
Nej, det ska du inte.
Du står fortfarande kvar.
Sam Hodges har varit min läkare sen jag var barn.
Jag går ingenstans förrän jag vet vad som hände med honom.
Okej. Du kan få stå där
och anteckna.
- Ser jag ut som en stenograf? - Vad gör du här?
Jag litar inte på dig. Du sa att han tog livet av sig. Det skulle han aldrig göra.
Han har flera skärsår i halsen. Vinkeln tyder på att de är självförvållade.
Översidan var täckt av blod, men inte nandflatan eftersom han höll i skalpellen.
Det låter toppen. Han tog inte livet av sig!
- Jag är smartare än du. - Är du tolv år gammal?
Ta inte åt dig. Det är bara ett faktum.
När du har accepterat det kan du sluta göra motstånd.
Vill du ha fakta? Du ska få två.
Du är något av ett rövhål.
- Det var bara ett. - Sam älskade sitt liv.
Han skulle aldrig ta livet av sig, och om han ända gjorde det
så skulle han fan inte hugga sig själv upprepade gånger i halsen!
Okej, om du är så smart - var skulle han hugga sig?
Förmodligen i halspulsådern!
Han var läkare. Om han ville ta sitt liv hade han skurit av sig halspulsådern.
Hur missade jag det? Jag är smartare än en ödla.
- Så du medger att han blev mördad? - Nej.
- Kallade du mig precis för ödla? - Nej.
Jag jämförde dig med en ödla.
Okej... Vi behöver inte prata medan vi gör det här.
Jag vet att du inte ville göra det här.
Så jag ville bara säga att jag uppskattar att du hjälpte oss.
Du gjorde ett bra jobb.
Du gav mig precis en komplimang.
Ja?
Jo, du vet... Pandor är så dumma.
Ibland inser de inte ens att de är dräktiga och när de föder
vet de inte vad det är och sen dödar de sina gråtande bebisar.
- Va...? - Jag jämförde dig med en ödla förut.
Det är inte så illa. Pandor är verkligen dumma.
Om du återgälda komplimangen får du nog försöka igen.
Jag gillar din bruna hy.
Jag slutar när jag ligger bra till...
Jag ska gå till 59:An och ta ett glas, om du vill följa med.
Jag måste arbeta.
Obduktionen är klar. Vad måste du göra klockan 20.00?
Jag ströp och dränkte en man för fyra månader sen
och jag måste söka igenom sjön innan nån fiskare hittar det uppsvullna liket.
Lite olika grejer...
Som du vill.
Kom gärna förbi, om du slutar vara så knäpp.
"Knäpp. Det är inte bra."
Nu måste jag träffa henne där och bevisa att jag passar in och är normal.
Men först ska jag skära ut Sam Hodges hjärna och mosa den I mina händer.
Det här är fantastiskt.
Vem är det nu som är knäpp?
Hej! Jag är Abigail Hodges, Sams fru.
Han är inte hemma. Är han här?
Ja...
Kom hon in? Vad gjorde du?
Jag la ifrån mig hjärnan för att hälsa på henne och hon sprang därifrån.
- Hon har en väldigt hög röst. - JISSES...
Sams första fru Rosie dog för längesen. Hon var som en mor för mig.
Jag behövde verkligen en.
Det är nu du ska fråga mig om min barndom.
Varför då? Jag bryr mig inte.
Det är ingen som bryr sig. Det är inte det som är poängen.
Jag stack hemifrån när jag var 16, gifte mig med en MC-kille i Denver.
Jimmy och jag separerade för fyra månader sen.
Det är därför jag bjuder dig på middag.
- Varför då? - Därför att du har en pickup.
Du kanske kan köra mig Imorgon och hämta mina saker?
- Jag bjuder på middag för mindre än så. - Hej, D'arcy.
Det har är Harry. Han är läkare och ny i stan.
- Han har hjälpt oss. - En läkare...
Just fan... På grund av Sam.
Jag beklagar, Asta. Vet de vem som gjorde det än?
Nej, Inte än?
Varför är väggarna täckta med gammal gruvutrustning?
- Du är verkligen ny, eller hur? - För de 59!
"Dog för att rädda en." Stans motto.
Om du stannar tillräckligt länge kanske du får veta vad det betyder.
Skal för de 59... och för att hitta kräket som mördade Sam.
Det skålar jag för.
- Vad är det där? - Det är vår lokala whisky.
- Ganska fantastisk, eller hur? - Nej, den är hemsk...
- Varför vill jag ha mer? - Det är för att du är stygg.
Du gillar att vara stygg. Det är toppen, för jag gillar stygga killar.
Kan jag få lite till?
- Ja! - Darce.
Harry! Ja!
Klarar du att köra hem? Eller ska du dansa hem?
Det hade varit roligt, men opraktiskt.
Du... Hämtar du mig på mottagningen vid tio?
Visst.
God natt, Doktor Harry.
Doktor Harry!
Det är över!
Jag har tillbringat hela dagen med dem och jag passar in perfekt.
Ingen märkte att jag var annorlunda.
Nästan ingen...
Svaret är enkelt.
Det är natt. Jag bryter mig in i ungens hus och dödar honom.
En bra sak med whisky: Det får mig att ta smarta, rationella beslut.
Inte ett ljud.
Det är bra. Oroa dig inte. Jag ska inte göra dig illa.
Jag ska bara döda dig.
Max?
- Vad är det som händer”? - Det är en utomjording under sängen!
- Kom, hjärtat. - Kom igen. Inga mer sagor nu.
- Det är ingen saga! - Jag orkar inte, Max.
- Inte en natt till utan sömn. Kom. - Nej!
- Du får sova med oss. - Vill ni dö?
Jag räknar till tre. Kom ner. Det är inget under sängen.
Ett, två... så där ja.
Jag sa ju att han Inte fick se de där filmerna.
Jag såg "E.T." när jag var i hans ålder.
Det är bra nu. Kom.
Whiskey.. Huvudvärk. Illamående. Svår uttorkning.
Alkohol kan inte påverka människor på samma sätt.
| så fall hade de förstås aldrig druckit det.
59 DOG FÖR ATT RÄDDA EN DEN 17 JANUARI 1884
Vad fan gör du?
Jag tänkte att vi kunde spela lite musik.
Musik? Jag ska ge dig musik.
Tyst.
Herrejävlar, jag trodde att du skulle hålla dig undan efter igår kväll.
Känner du till det?
Jag visste att det var nåt skumt med dig.
- Han tror att du tog Sams kropp. - Det stämmer, amigro.
Du känner att det rycker, eller hur? | bäckenet?
Vet du varför? Det är kroppens sätt att säga att du är skyldig.
Erkänn det som ditt bäcken redan vet.
Du tog läkarens kropp, eller hur?
- Självklart tog jag hans kropp. - Va?
- Det här är inte rätt. - Vad skulle han göra efter obduktionen?
Lägga Sam i frysen intill isbitarna?
Jag övervägde det, men då behövde han sågas itu.
Tycker du att det här är roligt? Har du ingen respekt för de döda?
Det är klart att jag har.
Miss Twelvetrees? Jag är klar med intagsformulären.
Jay, det här är dr Vanderspeigle. Han ska hjälpa oss.
Hej. Du har en fluga på halsen.
Det är ett födelsemärke, skithög.
Skit... hög?
Ledsen. Jay tar mordet på Sam rätt hårt.
Hon hjälper oss på mottagningen. Det finns inte mycket för ungdomarna här.
När hon jobbar på mottagningen håller vi henne borta från gatan.
Vad är det för fel på gatan?
Stan kanske verkar idyllisk, men tro mig - det finns en mörkare sida.
Det är därför Jag hjälper ungdomar som Jay.
Här är det.
- Följer du med? - Ja, om en minut.
”Skit...”
En liten spruta för att duscha vaginan.”
"Bilder..."
Vad I helvete?
Bäcken.
Du kan lägga det där bak.
En del tror att bocken symboliserar skydd och återfödelse.
Skydd från vad då?
Allting.
Tack så mycket för att du hjälper mig.
Går det bra? Har du den? Okej, tack.
Vad gör du har?
- Så det här är den nye mannen. - Det finns ingen ny. VI Jobbar ihop.
Jag behövde hans pickup.
Du kan väl ta din pickup och åka hem?
Jag och Asta har en del att prata om.
Jag tror inte att det var det hon hade tänkt sig.
- Det var vad jag hade tänkt mig. - Harry... Åk bara. Det är lugnt.
Vi har faktiskt mycket att prata om.
Jag hämtar mina saker Imorgon.
- Okej? - Visst.
Herrejesus, Jimmy. Kom då.
Bara kör. Givetvis är hon i fara.
Killen hade en dödskalle på armen med en orm i ögonhålorna
men hon är inte ditt problem.
Ditt problem är att du inte är närmare ett slutfört uppdrag än för fyra månader sen.
Fokusera. Inga mer dumma drag.
Fan också!
Är det roligt för mig? Vill du skämma ut mig så där?
Det roliga är att jag kom hit för att förlåta dig
och så kommer jag hem till det där.
Fyra månader och jag kommer hem till det! Vart ska du?
- Kom tillbaka! - Jag vill inte prata med dig!
Det här är sista gången. Förstår du det?
Jag varnade dig för det här. Du får mig att se dum ut.
Nej, du behöver inte min hjälp.
Släpp!
Harry.
Sluta! Du dödar honom!
Harry. Harry... Han är inte värd det.
Okej? Han är inte värd det.
Bitch!
Tänker du berätta hur du gjorde det där?
Gjorde vad då?
Du drog precis en 100-kilosman... genom en vägg.
Yoga...
Varför ville du åka hit?
Jag har alltid varit en outsider.
Det kanske är därför jag förstår dig.
Varför tror du att jag är en outsider?
Var du än lärde dig att göra så där... så var det inte här i trakten.
Du är bara... annorlunda.
Jag vet hur det känns.
Ibland känns det främmande att känna sig mänsklig.
Ja, samma här.
Varför gifte du dig med den här killen?
Jag har frågat mig själv det i många år.
När jag var 16... blev jag gravid.
Jimmy övertygade mig att vi var för unga för att ta hand om ett barn, så.
Jag adopterade bort barnet.
När jag blev ledsen för det brukade han påminna mig.
Om att jag hade gjort det rätta.
Jag kände nog att om jag skulle lämna honom
så hade jag lämnat bort barnet förgäves.
En dag för fyra månader sen... hade jag fått nog.
Jag satte mig I bilen och körde aldrig tillbaka.
Herren är min herde, Ingenting skall fattas mig.”
"Han för mig i vall på gröna ängar."
"Han låter mig vila vid lugna vatten."
"Han ger mig ny kraft och leder mig på rätta vägar."
Varför ringer alla mig och tror att jag är stans nya läkare?
Jo, du företar... Alla har rätt till medicinsk vård.
Som borgmästare är det mitt jobb att göra det som är bäst för invånarna.
Det är att kämpa för att se till att de har en läkare.
Jag hade dessutom en stående terapitid på tisdagar hos Sam...
Och nu vill du prata med mig i stället?
Jag älskar Kate jättemycket, men jag bara...
Ibland när vi pippar vill jag inte se henne I ansiktet.
- Okej. - Ja. Vi ses på tisdag.
Okej!
Jag är glad att du kom. Du ger lite frisk luft åt stället.
Luft..
Vart ska du? Harry?
- Harry! - Jag är ledsen. Ursäkta mig
"fyller min bägare till brädden."
- Jaha. Det där är ju Inte alls skumt. - Jag ber om ursäkt.
- Harry? - Han saknar verkligen läkaren.
Det är varken rätt tid eller plats.
Det måste göras nu.
Om en timme är han under jord bland maskarna.
Väldigt intensiv. Jag gillar det, men det passar inte alla.
Jag beklagar. Fortsätt be.
"Till dig, Herre, upplyfter jag min själ."
- Jag vet hur han dog. - Va?
Luftstrupen. Han behövde luft.
Det är det enda som kan förklara det som hände.
Han försökte göra en trakeotomi på sig själv.
Han hann inte göra det I tid.
Ja, det låter logiskt... Men varför fick han stopp I halsen?
Därför att Sam Hodges blev förgiftad.
En av människorna här är mördaren.
Människor är farliga. Det har mitt folk alltid vetat.
FYRA MÅNADER TIDIGARE.
Mitt uppdrag var enkelt.
Jag skulle släppa av apparaten på deras planet och sen åka tillbaka hem.
Jag hade inga avsikter att komma nån av dem nära.
- Gå inte ifrån mig! - Säg inte åt mig vad jag ska göra!
Asta! Kom igen!
Jag är ledsen...
Jag fick lära mig att mänsklighetens stora problem var deras behov av kontakt.
Vi såg alltid det som en svaghet.
Men nu inser jag att det kanske är deras största styrka.
1884 rasade den lokala gruvan in.
När gruvarbetarna lyckades undkomma insåg de att en man var kvar.
Det är fortfarande en kvar.
59 män gick tillbaka in I gruvan och riskerade sina liv för att rädda honom.
59 dog för att rädda en.
Mänskligheten kanske har värdefulla sidor, trots allt.
Dessvärre är det för sent för dem.
Det är bara en tidsfråga Innan jag hittar resten av apparaten.
TOTAL UTPLÅNING!
När jag gör det kan jag slutföra mitt uppdrag och döda allihop.
Varenda en.
- Hej, Harry. - Hej.
Är allt som det ska?
Ja.
Du har en patient I undersökningsrummet.
Ja. Vilket jävla trams.
Undertext av Miss_KeFF