Anterior în Resident Alien...
Urcaţi!
- S-ar putea să nu fie mort. - Ce?
- Trebuie să ne întoarcem. - Nu, nu, nu!
Joseph e extraterestru, sunt reali.
Răpesc oameni și uită.
Lăsaţi-mă să-mi amintesc de data asta!
Brigitte s-a întors şi vrea să mă omoare.
Îl iubesc.
I-am dat sfera lui Robert, dar a fost răpit de Gri.
Și acum au şi sfera şi ADN-ul meu.
Își pot accelera planul pentru peștera Yellowstone.
Construiesc o bombă care va distruge nava Griilor.
Un ticălos mi-a furat bomba.
E în regulă.
Nu-ţi face griji.
Sunt unul de-al tău.
Trebuie să ai grijă.
Ţin mantide în celule.
Da.
Aşa e.
- Cine ar fura bomba? - Joseph.
Probabil s-a strecurat cât dormeam.
Frumoase creaturi! Cred că pot face orice!
Deci Grii au ADN-ul tău şi sfera.
Pot arunca în aer Yellowstone și distruge Pământul în orice moment.
- Da. - Și dacă-mi trimit trupele, o să-i îngheţe?
- Da. - S-a terminat.
Nu pot să-i opresc.
Mi-aţi văzut tableta?
- Uite-o! - Bridget.
Las-o mai moale.
- Eu? - Nu, el e fiul meu.
E tânăr și încă experimentează cu aspectul.
E o vârstă dificilă.
Nu trânti uşa!
Dacă nava ta n-ar fi zburat în acea noapte, tatăl meu ar fi încă în viață.
Mi-am petrecut toată viața căutând extratereștri.
Ca să-i ucid pe toți și să scap Pământul de voi, monștrilor.
Ăsta e locul meu sigur și nu mă simt în siguranţă.
Știi ce vreau să spun, ești unul dintre cei buni.
Unul dintre cei buni!
Eşti rasistă.
- E prea târziu, s-a terminat. - Nu.
Trebuie doar să-mi recuperez bomba și să arunc în aer nava Griilor.
Trebuie să-l găsesc pe Joseph și o să dureze ceva.
- Călătorește printr-un portal. - Ce?
- Ce portal? - Portaluri.
Aşa se deplasează Grii în spaţiu şi timp.
E aceeași tehnică pe care am folosit-o să mă întorc în timp să devin Goliat.
Ți-am explicat toate astea. Uneori cred că nu mă asculți.
E important ce spun.
Nu-ţi face griji.
O să-l găsesc pe Joseph.
Oamenii își petrec cea mai mare parte a vieții căutând ceva.
Uneori un hibrid extraterestru Gri care ți-a furat bomba.
Alteori, cheia de la maşină.
Uneori caută puterea de a le spune celor dragi că lumea lor se prăbușește.
- Bună. - Bună.
- Trebuie să-ți spun... - Trebuie să-ți spun ceva.
- Scuze. - Nu, spune.
Ţi s-a întâmplat ceva atât de absurd că nu ştii ce să faci?
Da.
Da, mi s-a întâmplat.
Mai am timp pentru câteva clipuri.
Am ajuns şi îi văd pe hibrizii Gri.
E înfricoșător cât de sexy sunt.
Poate că mi-e frică.
Mereu am crezut că m-am născut să schiez, dar poate că m-am născut pentru asta.
Ca în controlul avalanșelor.
Provoci o explozie ca să previi un dezastru.
E la fel, doar că pe munte nu sunt şanse să mă arunc în aer.
Dar, în fine.
Dacă mor salvându-vă pe toți, ştiu că m-am născut cu un scop.
Știu că veți fi mândri de mine.
Nu cer prea multe, dar o statuie de alamă ar fi un suvenir frumos.
- Darcy a făcut-o. - N-ar fura o bombă. Nu conține vodcă!
Elliot a spus că l-a vizitat acasă.
A spus că o să facă ceva important, ca oamenii să fie mândri de ea.
Asta trebuie să fie. Trebuie s-o găsim.
Nu ea, ci Joseph a furat bomba.
- Ce bombă? - Ea a fost.
- Ce faci aici? - De ce? Vrei să mă droghezi din nou?
- Vrei să fii iar dobitoc? - Da.
Adică, nu.
Spune-mi ce face formula asta.
Și dacă pomenești de înghețată, o să știu că minți.
Formula permite Griilor
să facă Pământul inospitalier pentru toate creaturile, mai puțin pentru propria rasă.
- Extratereştrii? - Exact.
- Hibrizii? - Exact.
Stai, nici măcar nu știai care-i planul tău?
Știam că ceva nu e-n regulă.
Se comportau ciudat, evitau contactul vizual.
Şi când o făceau, zâmbeau larg.
Ca și cum toți au fost invitați la o petrecere, în afară de tine.
Credeam că nu vrei să vii la ziua de naștere a Kaylei.
Normal că vreau să vin la ziua Calellei.
E Kayla, ți-am spus de o mie de ori.
Nu pot să cred că m-ar lăsa să mor.
După tot ce-am făcut pentru ei. N-am mai avut o zi liberă de 7 ani!
Groaznic.
Şi septizii au două zile de vacanță pe an.
Nu e vorba doar de concedii, salariul e mic.
Planul de sănătate e jalnic.
M-am luptat cu un lepticon anul trecut și m-am tăiat la mână.
- A trebuit să plătesc de la mine. - Oribil.
Ai menţionat reducerile...
Putem să nu mai vorbim de sistemul sanitar?
Darcy e în pericol. Lumea se poate sfârși în orice clipă.
- Azi, de fapt. - Azi?
I-au dat sfera lui Frank și i-au zis să umple peştera din Yellowstone cu apă.
- Doamne! - Te putem ajuta să-l învingi...
pe ticălosul ăsta de Frank.
- Cum? - Am făcut o bombă.
A fost furată de prietena ei.
- Cea cu părul urât... - Ajunge!
E în drum spre Yellowstone. O să facă ceva nebunesc.
Dar dacă ne ajuți s-o găsim, putem folosi bomba și-i putem opri.
- Poate fi prea târziu. - Trebuie să încercăm.
Joseph, ştiu că există o parte umană în tine căreia îi pasă.
Am văzut-o în seara în care am ieșit la întâlnire.
Înainte să ameninți că mă omori.
Planeta asta e casa ta. E viață, e importantă.
Harry înțelege, spune-i, Harry.
Dacă ne ajuți, Asta o să iasă iar cu tine.
Sau ne putem concentra la partea cu planeta?
Face pe inabordabila.
- Haide. - N-o să mor pentru ticăloşii ăştia.
Să ne întâlnim.
- S-o facem. - Da!
Trebuie să trimiţi chitanţa pentru cusături.
E prea târziu, termenul e un an.
- Retroactiv. - Serios?
- Da. - Vă las să discutați.
Nu vor ști niciodată.
Extratereștrii ne răpesc? Şi ce?
- Poate e un lucru pozitiv. - Pozitiv?
Te răpesc de 30 de ani!
E mai bine să ştim. Facem un plan, ne recuperăm fiica.
Să nu ne pierdem mințile, să fim inteligenţi.
- Mai întâi... - Ce faci?
Acopăr casa cu staniol.
Avem nevoie de ajutor, avem nevoie...
Nu știu, să sunăm la Pentagon?
Nu! Sună-l pe unchiul Jim.
- E în Consiliului Legislativ. - E paznic.
Ce faceţi?
Doamne.
- Ce? - Nimic.
- Mă rugam. - Da.
Doamne... te-ai prins?
Ben, mă ajuți să mă rog în debara?
- S-ar putea să-l răpească pe Max! - Crezi că fac asta?
Poate că are şi el un cip.
- Trebuie să verificăm fără să ştie. - Da, bine.
Cred că e un detector de metale pe aici.
Ce miroase aşa?
Ţi s-au returnat câteva lumânări.
Nu știam unde să le pun.
Mă jigneşti.
Ce se întâmplă?
Am intrat.
Trebuie să aștept să se deschidă portalul,
după care merg pe o navă spaţială. Ceva obișnuit!
S-ar putea să fiu nebună.
Ăsta va fi ultimul meu videoclip.
Cel mai important e că sunt Darcy Bloom.
Pot salva lumea.
E foarte important.
După D, e "a" mic.
"D" mare, apostrof...
Doamne.
Ce mai faci, dragule?
Ai o zi bună? Bine.
Ce dor mi-a fost de tine! Îmbrățișează-mă.
Bine.
Mergem la o vânătoare de comori?
Pe plaja de lângă lac?
- Da. - De ce vă purtați atât de ciudat?
Adevărul e...
Au sunat de la școală. Cineva din clasa ta are păduchi.
Trebuie să te verificăm.
Nu pot avea păduchi! Așa rămâi cu porecle.
- Will Holly e Billy Bugs. - Aș fi ales Crawly Holly.
Hai în baie.
- Domnule? - Să n-aud că n-are rost să căutăm în pădure
fiindcă Joseph e un extraterestru care a fost transportat pe o navă.
Dacă vrei să spui asta, aș prefera să-mi zici
că săpunul mă face să miros ca o plantă.
Sau ești impresionată de muşchii picioarelor din spate ale lui Cletus.
- E o a treia variantă? - Adjunct.
Joseph putea să scape doar prin pădure.
Ai văzut cum l-a călcat Ben. Niciun om n-ar supravieţui.
Cine-a zis asta? Unii cred că rostogolirea e cel mai eficient mod de deplasare.
Te referi la tine?
Când eram în clasa a cincea, m-am rostogolit pe Pike Hill cu 65 km/h.
Coatele încă-mi mai sună ca mărunţiş când fac flotări.
Nu vorbesc de monede de 50 de cenți, ci de 10 cenți.
Hai, băiete.
- Max n-are microcip. - Slavă Domnului.
Bine.
- Trebuie să le scoatem pe-ale noastre. - Ce?
Harry nu vrea să-l scoată, a zis că e prea aproape de un nerv.
- Trebuie să le scoatem imediat. - Şi copilul nostru?
O recuperăm, bine?
Vom găsi o cale, dar trebuie să ştiu că tu și Max sunteți în siguranță.
Bine.
O să fie bine.
- O să ne ocupăm. - Da.
Vrei s-o sun pe dr Smallwood? Poate s-o facă.
Bine.
Întreab-o dacă tratează păduchi.
Max e plin de ei.
Nici măcar nu știm unde e Darcy!
Ştiu eu. Iată planul.
Mai întâi, ne vei duce în tunelurile de sub Yellowstone.
Apoi o să-i împiedic să folosească sfera în calderă.
O să urcăm o scară mică.
Într-o remorcă sau o rulotă.
- E sediul lor. - Bine.
Acolo e portalul spre navă.
Urcăm pe navă.
O aruncăm în aer.
- Și o găsim pe Darcy. - Dacă avem timp.
Tu nu vii.
Mersi, Brigitte. E prea periculos.
- Vreau s-o găsesc pe Darcy. - Nu.
O găsesc eu.
Tu stai aici şi comandă pizza.
Nu-ți pune mâinile pe talie și te uita așa la mine.
Şi nu ne urmări.
Ai dreptate.
- Mă poți urmări tu. - La naiba!
O să-i opresc să umple peștera cu apă.
Nu, mergem la portal ca s-ajungem la D'arcy.
Nu, prietena ta va trebui să aștepte.
Salvarea Pământului e mai importantă.
Ai grijă să nu păţească nimic.
Nivelul apei crește rapid, timpul se scurge.
Hei.
Pregăteşte-te.
Îi murdărești haina.
Repede, l-am găsit pe Frank!
Portalul.
Asta!
Hai.
Scuze de deranj, dar trebuie să-ţi folosesc portalul.
La naiba!
Mai ai un dispozitiv?
El are unul.
- Sunt ai mei. - Bine.
Vin după tine, Darce.
Aşa.
L-am găsit.
- Te descurci? - Mă descurc.
O să opreşti explozia?
- Da. - Bine.
Continuă.
Poate ne întâlnim la cabană mai târziu.
- Ne vedem mai târziu. - Mai târziu.
Bine.
Hai, Brigitte.
O, nu.
Nu.
Asta?
Ești bine?
Da. Nu.
Sunt aici, bine?
Da, mă bucur că eşti aici.
O să fie bine.
A văzut cineva o femeie?
Are părul negru și poartă o haină din piele de vacă.
Știţi ce? Nu contează.
O găsesc eu.
Pe aici.
Sequoia, ăsta da copac.
Știai că poate crește la infinit?
Dacă trăiesc suficient, pot să mă caţăr pe unul în spaţiu.
Copacii produc oxigen.
Aşa n-o să am probleme să respir în spaţiu.
Spațiul pare un loc bun, fiindcă nimeni nu te poate auzi țipând.
Ai auzit?
Lina! Puteam să te omor!
Eu aş fi putut să te omor.
- Şi eu. - Ce cauți aici?
Am primit un apel despre doi oameni înarmați
care hoinăresc prin pădure și au venit să investigheze.
Eşti la 80 km în afara jurisdicției şi nu te-ar fi sunat pentru asta.
Graţie abilităților tale de investigație,
ar trebui să recunosc că te-am urmărit fiindcă-mi fac griji pentru tine.
Mulţumesc pentru grijă. Şi noi urmărim pe cineva.
- Asta e tot ce pot spune. - Urmărim un extraterestru.
Un hibrid om extraterestru.
- Glumești. - Nu glumesc despre extratereștri.
Nu există, e doar o dezinformare
răspândită de guvern ca să acopere programul de modificare genetică.
În sfârșit, cineva înţelege.
Dacă nu erai perfectă, eşti acum.
Serios? Crezi că sunt perfectă?
Îl duc pe Cletus la plimbare.
Nimeni nu e perfect, dar eu sunt aproape.
Dar după ce m-am gândit bine, și tu ești aproape perfectă.
Continuă, te descurci grozav.
Adevărul e că ţin la tine.
N-ar trebui să-mi fie greu să spun asta.
Dar aș vrea să văd ce s-ar întâmpla dacă aș spune-o mai des.
Încearcă.
- Ţin la tine. - Mă scuzaţi, dle.
Cletus a făcut caca și n-am săculeţ.
Adjunct, sunt ocupat.
- Suntem în pădure, lasă-l. - E un traseu turistic.
- Dă-l la o parte. - Bine, scuze.
Hai.
Știu că am un stil impulsiv.
Nu mă aștept să fii ca mine.
Vreau să ne întâlnim la mijloc.
Cred că mijlocul e un loc ideal să începem.
Adjunct, stai, am uitat.
- Am un sac. - Nu mai am nevoie.
Mă chinui să-mi curăţ pantofii.
Trebuia să-mi spui de tatăl tău. Te-aş fi ajutat.
N-ar trebui.
Ţii minte când ne-am întâlnit la grădiniță când te-am rugat să mă duci în spate?
Nu m-ai rugat, mi-ai sărit în spate şi ai zis: "Dii, căluţ".
Și m-ai dus.
Până la sală.
Normal.
Nu mai auzisem pe nimeni râzând așa și nu voiam să se oprească.
Nu vreau să mă vezi ca pe o povară.
Nu mă mir că ai crescut crezând că trebuie să ai grijă de ceilalți.
Eu sunt personajul rău din povestea ta.
Ştiu că am grijă de ceilalţi
pentru că nu vreau să mă confrunt cu propriile probleme.
Dar uneori când am grijă de ceilalți, am grijă de mine.
Atunci te-am auzit râzând pentru prima oară.
Râsul tău îmi oferă tot ce am nevoie.
Te iubesc.
Eu sunt de vină pentru tot.
O să fie bine.
- Cum a mers? - L-am scos.
Mă simt liber pentru prima oară în viaţă.
- Mă bucur. - Da, și eu.
Dr Smallwood te aşteaptă.
N-o fac.
Ce?
Am vrut să-l scot, eram disperată.
Dar după ce am fost hipnotizată și am văzut-o pe fetița noastră...
Pur și simplu nu pot.
Dar m-ai lăsat să mi-l scot?
Te-au răpit toată viața.
Vreau să ai pace.
Cipul e singura mea legătură cu fiica noastră.
Nu pot s-o las acolo sus.
Nu-i pot lăsa să te răpească.
Nici eu.
Mă vor răpi din nou.
Și când o vor face, voi riposta.
N-o să mă opresc până nu-mi recuperez fiica.
Eşti speriată? Nu pari speriată.
Mă gândesc cum să scăpăm. Suntem aici de ore întregi.
- Ai periuța de dinți? - Da, ce idee grozavă!
Facem un cuțit din ea, chem paznicul, tu îl înjunghii.
Nu, nu știu cât vom fi aici și trebuie să mă spăl pe dinți.
- O foloseşti pe-a mea? - Nu m-ai fi lăsat?
Nu puteţi scăpa.
Asta e terifiant.
- Îmi place pelerina. - Mirosiţi frumos.
- Veniţi încoace. - De ce am face asta?
Ca să vă mănânc.
Încep cu Darcy!
Pari delicioasă.
- Asta! - Harry!
- Slavă Domnului. - Harry.
Noroc cu prânzul.
Urăsc pelerina.
Unde e bomba?
Au luat-o cu rucsacul meu preferat.
Au luat-o după ce mi-ai furat-o.
N-ar fi trebuit s-o fur dacă ți-ai fi făcut treaba.
În loc să plângi din cauza iubitei tale!
Încetaţi, trebuie să ieşim de aici.
Brigitte și cu mine trebuie să găsim bomba.
Asta ar putea complica lucrurile.
Robert, fiule, mă gândeam că o să te găsesc aici.
Nu sunt fiul tău și ce cauți aici?
Am venit să aruncăm nava în aer.
Îți amintești de fratele tău, Brigitte?
E fratele tău. Sunt tot felul de rude.
Stai, știai că sunt aici şi voiai să arunci nava în aer?
- Simt că-mi răstălmăceşti cuvintele. - Nu, asta ai spus.
Grii au luat bomba. Trebuie să ne arăţi drumul spre portal.
Sistemul de alarmă dezactivează portalurile.
E o cale de ieșire mai bună.
Știu unde sunt navele lor.
- Urmaţi-mă. - Bine.
- Nasol, omule! - Nu mi-ai sunat, nu mi-ai scris!
- Nu mişca! - Am găsit ținta.
- L-am găsit. - Cu grijă, avem nevoie de el în viață.
Acum două zile ai spus că-l vrei mort.
Și că o să mănânci din craniul lui.
În viață.
Te-ai întors.
Ar trebui să-mi fie frică?
Ar fi trebuit să te ucid de prima dată.
Veniţi să vedeţi asta.
E o creștere bruscă a activității cerebrale.
Nu.
- Unde e fiul meu? - Ce-a spus?
- Daţi-mi fiul! - Şi-a recăpătat cunoştinţa.
- Cum e posibil? - Nu e.
- Unde e? - Poate sunt amintiri celulare.
Amintiri mitocondriale.
- Implicaţiile în cercetarea demenţei... - Omorâţi-l.
Pe aici.
Ce fel de extraterestru era în celula aia?
Da, și cum de îmi ştia numele?
E un mantid, un polimorf.
Nu vorbiţi, nu vă apropiaţi de ei.
- Vă intră în minte. - N-ar rezista o zi.
Fiule, îmi amintesc acum că ţi-am scris.
Ți-am trimis un mesaj: Mai ești pe nava lor?
O s-o arunc în aer, pleacă de acolo.
Am adăugat un emoji.
Dar nu sunt emoji mov cu degetul mare, așa că l-am ales pe cel cu vinete.
Extratereștrii sunt și magicieni.
- Nu-i lăsaţi să vă atingă. - N-aveam de gând.
Ascundeți-vă.
Brigitte și cu mine ne ocupăm de asta.
Salutări, Griilor.
El e copilul meu.
Azi i-au crescut cinci dinți noi și vrea să vi-i arate.
Pe ei!
Pe ei. Fii mai violent, băiete!
Îmi voi pune mâinile în orbitele tale şi o să te controlez ca pe o marionetă.
Spune-mi că ești o marionetă.
Unde crezi că pleci? Întoarce-te.
Ăsta e infestat, cred. Astea sunt ouă?
Dar tu? Bridget, prinde-l pe ultimul.
- Doamne! - Vor să scape.
Rupe-i piciorul.
Lovește-l! Fă-l praf.
Puteţi ieşi.
E atât de drăguţ.
O să încerce să îngroape chestia aia.
- Darcy. Unde e Darcy? - Trebuie să mergem în docul de lansare.
Nu, nu plec fără ea! Darcy!
Brigitte și cu mine trebuie să găsim bomba. O s-o găsesc și pe Darcy, promit.
- Trebuie să fii în siguranță. - Nu, Harry.
Harry!
Pleacă!
Kate?
Darcy?
- Doamne! - Bună.
- Ce faci aici? - Ascultă.
Te-au răpit și pe tine?
Nu, m-am răpit singură.
- Ce? - E o poveste lungă, știu cum să ieşim.
Trebuie să mă ajuți.
Mi-au răpit copilul
- L-au răpit pe Max? - Nu, bebeluşul meu.
Când eram însărcinată, mi l-au furat.
Și mă aduc aici.
Dar știu unde țin copiii.
Te rog, trebuie să mă ajuți.
Te rog.
Bine.
Sunt cu tine, să mergem.
Bine.
Dacă supraviețuim, n-o să-mi amintesc nimic, aşa că...
Mulțumesc.
Te iubesc atât de mult.
Mama e lângă tine.
E oribil.
N-o văd.
E un coșmar.
Am crezut că e doar un clişeu științifico-fantastic.
Doamne!
Unde sunt?
O să vină.
La naiba cu asta! O găsesc eu.
- Unde e? - O să fie bine.
- Darcy. - Haide.
Fetița mea dragă.
Eşti minunată.
Te iubesc atât de mult.
Uite.o.
Fugi, Darcy!
Nu! Nu! Nu!
Vă rog! Daţi-mi copilul înapoi!
Nu faceţi asta, vă rog!
Sunt mama ei!
Ar trebui să te omor.
Pentru că te-ai infiltrat în baza mea și mi-ai ucis echipa.
Ești un om foarte periculos.
Dar nu ești om, nu-i așa?
Am dejucat planul Griilor în Yellowstone.
Oricum o să mă omoare, așa că...
Fă-le treaba.
Nu pot.
Ai ceva ce vreau.
Ce?
Un portal.
Darcy?
Darcy, unde ești?
- Darcy! - Fugi!
Hei! Pleci fără noi?
L-am rugat să nu închidă ușa.
Trebuie să plecăm, închide ușa.
N-am la ce să mă întorc, tata nu mai e.
- Plecaţi, o să încerc să-i opresc. - Robert!
- Unde-i Brigitte? - Nu vreau să vorbesc despre Brigitte.
Brigitte nu mai e, trebuie să plecăm.
Ai o fetiță în braţe.
E o poveste lungă.
Am scăpat de pe navă.
Doar că nu e o navă.
O, Doamne.
Asta nu e bine.
Au trimis o navă după noi.
Trag în noi, care e planul?
Dacă ajungem în atmosfera Pământului, se vor întoarce ca să nu fie detectaţi.
Și dacă nu se întorc?
Îi omorâm sau ne omoară.
Ştii că întâlnirea la mijloc a fost doar o metaforă?
Mă uit la graniţă şi sunt cu un metru pe partea ta.
Simt că m-am autodepășit.
Dacă-ți găsești extraterestrul, vino la Jessup să-mi spui.
Când îți spun că am văzut un extraterestru, mă trimiţi la balamuc.
Răspunde, șerifule.
Un motociclist a raportat o explozie la școala abandonată de lângă 146.
Ar putea fi iar puştii ăia.
Sunt în zonă, vin imediat.
Cina, mâine?
- În orașul tău sau al meu? - Al tău, desigur.
- Bun răspuns. - Îmi plac răspunsurile bune.
Bine, te sun mai târziu.
Sper.
Am fost pe o navă spațială!
Știi ce? Parisul nu pare o prioritate.
- Parisul încă merită. - Bine.
Știu că am fost dur cu tine în trecut că n-ai grijă de Asta.
Dar i-ai salvat viața și n-o să uit asta.
Regulă nouă.
Harry Vanderspeigle primește o plăcintă gratuită când vrea.
Tată, oricum nu plătește.
Gestul contează.
Îmi pare rău pentru Brigitte.
Probabil te simţi oribil.
Nu-mi pasă.
Mă confrunt cu moartea tot timpul. Sunt medic.
Trebuie să merg la clinică azi la 9:00.
Probabil o să văd și acolo moarte.
Nu te învinovăţi.
Ai făcut ce-ai putut.
Poftim.
Plăcintă proaspătă.
Acum ştiu că e supărat.
Probabil e mai bine.
Dacă trebuie să-i dau plăcinte gratis, închid restaurantul.
Avem o glumă pe planeta mea.
Care e cel mai bun mod de a ascunde o navă deasupra Pământului?
Nu e nevoie, pentru că oamenilor le e frică să privească în sus.
E mai amuzant în limba mea.
Dar am descoperit că oamenii pot fi foarte curajoși.
Semenii mei își riscă mereu viața.
Dar nu e curaj, pentru că noi nu ne temem de moarte.
Oamenii se tem de moarte și oricum își riscă viața.
Uneori își riscă viața pentru cei dragi.
- Te mai doare gâtul? - Sunt bine.
Nu-ți amintești nimic?
Nu.
Uneori își riscă viața pentru a se iubi mai mult.
Uneori sunt dispuși să riște totul
deoarece cred că există o viață mai bună în altă parte.
Ce naiba e asta?
Uneori o fac ca să ajungă la adevăr.
Să-mi dau palme.
- E ridicol. - E prietenul tău și prietenii se ceartă.
Apoi se împacă.
Urăsc să spun asta, dar te-a ajutat.
Bine.
Poate asta caută cu adevărat oamenii.
O altă ființă umană dispusă să-și riște viața pentru ceva sau cineva la care ține.
Pentru cineva care ar putea avea probleme.
Max are ceva să-ți spună.
Într-o zi, acel cineva ai putea fi tu.
Nu se poate aşa ceva!
În memoria lui Kenneth "Kenny" Frost
Traducerea şi adaptarea: jarvis