EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
CAMP MOOSEHEAD DEL 2
Giftek?
Det värsta fallet jag har sett på 15 år. Brottades du i det?
Pjäsen är ikväll. Jag kan inte spela så här. Jag ser inget med vänster öga!
Jag hämtar fler kompresser.
Är det så illa?
Vad ska vi göra?
Det ser ut som spetälska. Mignonette kan inte ha det.
Jag måste skriva om manuset om hon har spetälska, men hinner inte.
-Jag hinner inte! -Claudia är en politisk fånge!
Jag är hennes ögon och öron på utsidan.
Enda sättet att befria henne är att göra revolution!
Ja, och om jag ska sitta här länge behöver jag nog tre påsar chips till.
Gud, vad det kliar!
Stacey, sluta. Du får inte klia dig.
Kristy, gör nåt.
Det finns bara en sak att göra.
Kalla till krismöte med Barnvaktsklubben.
En till. Här inne. Andra sängen.
Laine?
Nej.
Vad gör du här?
-Vad tror du? -Förbannelsen.
Den är verklig.
Tjejer, det måste vara tyst här. Besökstiden är slut.
Nej, vi kan inte lämna Stacey med henne.
Absolut inte.
Hon är opålitlig.
Jag hoppas att du har beslagtagit alla elektroniska enheter.
Hörni, gå.
Inget av det här får mig att må bättre.
Jag är ledsen, Stace. Vi besöker dig...
...senare.
Åh, Gud...
Hej då.
Du, kan vi bara prata lite?
Så vår hjältinna ger sig ut i skogen för att upphäva förbannelsen.
Ensam.
Jag vet att det är svårt för hela ensemblen.
Lägrets politiska klimat är spänt
och vi saknar vår producent och stjärna på grund av personliga problem.
Vem kan ta över huvudrollen? Och ljusbordet?
Jag tar ljuset.
Mary Anne,
det finns bara en person som kan hela pjäsen. Du.
-Jag? -Logan har rätt.
Du har sett alla repetitioner och kan alla repliker.
Du är den enda som kan rädda pjäsen.
Kristy, vad gör du här?
Ger moraliskt stöd, för det är det enda man kan göra här.
Men vi måste ha ett genrep före premiären, och det måste göras nu.
Så, vad säger du?
Vad säger jag?
Inta era platser! Hemlösa, se till att ni sopar i takt.
Monsieur Croquet, låtsas bara sparka generalen,
och Karen, i slutet på första akten...
Var är Karen?
-Jag såg henne i morse. -Hon kanske är på väg.
Kanske. Men tyvärr kan vi inte vänta.
Vanessa, du tar det. Ge allt du har. Tänk att det är en Broadwaypremiär.
-Det är mycket press. -Okej, söndagsmatiné. Kristy?
Jag hittar Karen.
Äntligen en uppgift.
-Vi kan hjälpa till. -Ja, vi är i andra akten.
Slut på orättvisorna!
Hallå! Hej!
Slut på orättvisorna!
Lystring, lägerdeltagare! Det här är en liggande protest.
Vi fortsätter vår fredliga protest
tills Sadisten ändrar det orättvisa köpsystemet,
eller låter Claudia fortsätta med sina konstklasser för alla.
Håll varandras händer. Vi är starkare tillsammans.
Ser man på. Du har kommit för att förhandla.
Jag är på väg till min bil.
De här fånigheterna går emot reglerna, och jag har fått nog av vansinnet.
Ni är förpassade till era stugor tills vidare.
Tills jag är tillbaka från tandläkaren. Flytta på er.
Betyder det att vi missar dagens aktiviteter?
Vi missar inga aktiviteter om det inte finns några.
Tack, vapensyster.
År!
Här är våra bästa år.
Badrummet är tomt.
En häxaktig men bra vilseledning.
Helt klart Karens arbete.
Var kan hon vara?
Vi måste tänka.
Karen pratar ofta om sånt hon funderar på.
Har hon pratat om nåt särskilt på sistone? Häxor, tomtar, en smittsam sjukdom?
En förbannelse.
Hon tror att en eremit i det gamla lägret har lagt en förbannelse på teatern.
Ta på er fästingsprej. Vi ska gå ut i skogen.
In i skogen och ut i skogen Och hem före...
-Mallory! -Okej.
Jag har rest tillbaka i tiden
Och jag har blivit kär
Den dag jag drömde där
Äntligen hittade jag dig, Mignonette
Efter att ha varit så länge ensam
Inte längre är jag vilse
Inte längre ensam
Jag tycker att vi sparar kyssen till premiären.
Så att den är färsk. Ja.
Bonjour monsieur Varför inte vila på mitt värdshus?
Vill du ha ett pund korv Och mitt öl i krus?
Vanessa, inte än.
Får jag gå på toaletten?
Vi tar fem minuters paus.
Klockan är 14.52 så vi ses 14.57.
Mår du bra?
Huvudrollsinnehavaren och producenten är båda vanställda.
Alla vill ta pauser hela tiden. Ingen kommer ihåg sina repliker.
Jag försökte vara bossig som Kristy, men jag kan inte.
Jag är kanske ingen ledare.
Skojar du? Du är en fantastisk ledare.
Pjäsen faller sönder.
När du regisserar vet du vad du vill och hur du ska få andra att se det.
Jag önskar att jag kunde prata med folk så.
-Verkligen? -Ja.
Du är inte bossig som Kristy. Du är bossig som Mary Anne.
Okej, vi sätter i gång.
Klockan är bara 14.56.
LÄGERKONTOR
Lystring, medmänniskor.
Det här är Dawn Schafer, er arrangör, men inte er överordnade.
Idag ber jag alla på lägret att göra en uppoffring.
Inte för er själva, inte för mig...
...för rättvisan.
Jag uppmanar er alla att gå ut i generalstrejk.
Lägg ner äggen!
Lägg undan pilbågarna.
Lägg ner kortleken.
Vi måste avstå från aktiviteter tills alla är jämlika.
Vänta, allihop! Stanna!
Förlåt, Mary Anne, jag tillhör facket.
Vi protesterar genom konsten. Är det inte vad Paris Magic handlar om?
Vi borde kanske ställa in pjäsen av solidaritet.
Eller så kan vi fira upprorets anda genom musikalisk teater!
Jag fortsätter med pjäsen. Den är trots allt mitt stora genombrott
som gör mig till en stjärna så smått.
Den här vägen. Det gamla lägret låg norr om sjön,
så vi borde se resterna av det snart.
Jag visste inte att du är vildmarksexpert.
Egentligen är jag en hästtjej, men det överlappar.
Här är det nog.
Jag går in först.
Jag är äldst av oss.
Vad betyder "eremit"?
Är det ett försök att säga "ere-mitt"? Varför inte "ere-ditt"?
Jag skulle uppskatta lite lugn och ro.
Tror ni att hon mår bra?
Karen verkar vara en självsäker, mogen kvinna,
men hon är bara sju och hon är borta.
Vi hittar henne, Kristy.
Hon kanske bara rymde lite.
Min bror gör det när han är orolig. Det hjälper honom.
Hörni.
Titta.
Mjölkkartongen och müslipappret är från lägret.
Hon var här.
Klockan är mycket. Hon kanske hämtar mer att äta?
Eller så gick hon precis.
Det finns en busshållplats här. Kom.
-Varför bygger vi ett fort? -Inte ett fort, en barrikad.
Aktivism är att använda det man har för att förändra saker.
Det kan vara att skrika från en hög med gamla möbler.
Vad gör ni?
Är du inte tjejen som ska stanna i stugan?
Vi håller på med civil olydnad.
Sadisten är inte ens här. Skada er inte bara.
Vart tog Sadisten vägen?
Till tandläkaren, sa hon, men hon hämtar nog förstärkningar.
Alla som inte vill kämpa borde gå härifrån.
Är ni med mig?
Jag stannar.
Jag är stolt över dig.
Karen?
BUSSHÅLLPLATS 29
-Du hittade mig. -Vad gör du?
-Väntar på bussen. -Vart tror du att du ska åka?
Jag känner ingen i min stuga.
Jag ville vara med i pjäsen för att få kompisar, men…
Mary Anne är upptagen hela tiden, och alla tycker att jag är konstig.
Och David Michael sa att jag bara är hans styvsyster.
Jag ville bryta förbannelsen för att bli omtyckt. Men den finns inte.
Jag kände ingen i min stuga i fjol.
Det är svårt.
Men vi är här.
Och vi är dina vänner.
Är ni?
Du, om du verkligen vill lämna lägret
går vi tillbaka och ringer mamma och Watson nu.
Men jag skulle bli ledsen om jag inte får tillbringa resten av lovet med min syster.
Min riktiga syster.
På tal om systrar,
så ersätter Vanessa dig i musikalen om vi inte går tillbaka nu.
Stal Vanessa Pike min roll?
Kom så går vi. Nu!
-Är han inte hennes pappa? -Han var det.
Du somnade innan man förstod att han bytt ansikte.
Stacey…
Jag är ledsen för vad som hände i fjol.
Jag har gått vidare.
Jag kunde inte be om ursäkt...
...för jag förstod inte.
Du stängde mig ute helt, till och med före videon i matsalen.
-Varför sa du inte att du var sjuk? -Det var skrämmande.
Vem kunde jag lita på?
När jag började missa lektioner och de populära i skolan stängde mig ute
kändes det ännu viktigare att inte berätta och att inte säga nåt till nån.
Jag var din bästa vän.
Det betyder att du ska kunna lita på mig.
Jag har nog börjat förstå det.
-Ja. Dina nya vänner verkar vara toppen. -Ja, det är de.
Men de vet inte hur man får bord på en populär restaurang.
Jag saknar dig också.
JÄMLIKHET NU!
Vi vill ha konst!
Vad är det här? Och varför bygger du det så nära teatern?
Vi vill bara att alla på lägret tänker på vad de gör och på alla orättvisor här.
Pjäsen är jätteviktig för mig och du förstör den.
Det handlar inte om din pjäs.
Du är min vän. Det kanske borde göra det.
Mary Anne, lyssna.
Jag vill inte såra dig eller förstöra din pjäs.
Jag respekterar dig för mycket.
När du jobbar med din pjäs mår du bra, eller hur?
För att du känner att du verkligen bryr dig?
Och du blir ditt bästa jag?
Jag kan prata med folk utan att vara blyg, för det handlar inte om mig.
Det handlar om nåt större.
Det är vad protesten betyder för mig.
Jag vill inte förstöra din pjäs.
Jag försöker göra skillnad.
Barn utelämnas för att de saknar pengar.
Om jag kan göra nåt för att ändra det, så måste jag göra det.
För det är mitt bästa jag.
Jag kan förstå det.
Du kan förbättra världen på ditt sätt och jag på mitt.
Och vi är ändå bästa vänner. Okej?
Okej.
Och om nån av er behöver ta en paus är ni välkomna in...
...medan pjäsen pågår, i publiken!
Lycka till.
Detsamma.
Bra att du inte sa tack. Det räcker med en förbannelse.
Korsade vi en strejkbarriär?
Det är nog mer en "strejkidé". Och Mary Anne behöver publik.
Sex laxar i en laxask. Sex laxar i en laxask. Sex laxar....
Snyggt försök, Vanessa.
År 1815, 26 år efter revolutionen,
sitter en kung återigen på Frankrikes tron.
År 2019, två veckor efter den sista skoldagen,
flyger en 16-åring för första gången till Paris.
Hon kommer!
Sadistens jeep kommer mot oss.
Dags att visa var vi står. Länge leve revolutionen!
LIKA RÄTTIGHETER! RÄTTVISA
ALLA VILL VARA MED!
Nu räcker det! Lägerledare, hämta era deltagare nu!
Nu, annars förpassas alla till sina stugor och det här lägret stängs.
Tre veckor, förpassade till era stugor. Tänk på saken.
Okej, vi går.
Schafer, Kishi!
På mitt kontor. Nu!
Tänker du verkligen ringa våra föräldrar?
Nej, jag skickar hem er. Båda två.
Det får inte hända. Jag följer med.
Om Claudia och Dawn skickas hem åker jag också.
Samma här. Jag har gjort allt jag vill här.
Och jag vill sova i min egen säng. Är det fel?
Vänta.
Jag följer med.
Men pjäsen då?
Den är redan förstörd. Vi låtsas att det var genrepet.
Och jag måste ställa upp för mina vänner.
Mary Anne, vänta.
Jag är ledsen, men jag måste göra det.
Jag vet. Du är verkligen modig. Men du går miste om vår kyss.
Nej... inte alls.
Jag måste gå. Det är viktigt.
-Åh, Gud! -Mary Anne!
Vi ville inte förstöra nånting...
...eller orsaka problem.
Vi vill bara ha rättvisa, men det är inte rättvist här.
Det kan inte vara första gången ni förstår det.
Snälla, lyssna på oss.
Du har drivit Camp Moosehead i 26 år och bryr dig om de som kommer hit.
Alla vill bara känna att de hör hit,
oavsett om de har råd eller inte.
Jag skulle göra allt gratis om jag kunde. Men vi skulle gå i konkurs.
Även om ni två gör mig galen
och jag var tvungen att lämna lägret för att få en rotfyllning
i en tand som plågat mig i veckor, vilket ni inte sett...
Jag är inte omedveten om
att ni lär er om er själva och om vilka ni vill vara i världen,
och det är vad den här tiden utan era föräldrar handlar om.
Så vi får stanna?
Nej. Det är en fråga om ansvar, och jag måste statuera exempel.
Claudia...
Förlåt att jag drog in dig i allt det här.
Lägret har varit bra, men att vara din kamrat har varit det bästa.
Så om det slutar så här, så får det bli så.
Lägg på!
Inte hon.
Du kan inte skicka hem dem.
Jaså? Varför inte?
För att jag letade efter ett försvunnet barn hela eftermiddan.
Säger du att jag inte gör mitt jobb?
Med all respekt, typ, för du behöver hjälp.
Min styvsyster Karen gav sig iväg idag och ingen märkte nåt.
-Mår Karen bra? -Ja, som tur är, men hon ville ta bussen
från en nedlagd hållplats. Jag vet det eftersom jag fick leta efter henne.
Du vill ha ett bra läger.
Det är därför du behöver mer folk, fler som oss...
...som är uppmärksamma och förstår vad barn behöver.
Håller du inte med?
Lägerledare! Det är den bästa sommaren nånsin!
Sa jag att jag älskar lägret?
Jag också! Nu när jag är frisk och vi kan delta i aktiviteterna igen
sover jag som en bebis, som lärt sig sova.
Länge leve revolutionen!
Länge leve BVC!
Kom till vår gratis konstklass sen! Vi ska pressa blommor idag!
Jag kommer.
Och ni kan se Paris Magic vilken kväll ni vill,
för Sadisten låter oss spela den tre kvällar på raken.
Grattis, Mary Anne!
Du förtjänar det, särskilt efter allt som hände första gången.
Vi säger att det var ett genrep med publik.
-Hej. -Hej!
Hej, Sadisten.
Philomena, vi måste prata om att våra ridhjälmar kan sprida loppor.
Jag föreslår fyra steg...
Ta gärna upp det med de där lägerledarna. Och gå in på alla detaljer.
Tack.
Ursäkta mig!
Lägerledare?
Hej.
-Vad gör ni här? -Vi har en överraskning åt er.
Som tack för att ni hjälpte mig hitta Karen
har vi bestämt...
...att ni är våra juniorledare.
Tänk att Sadisten låter 11-åringar bli det.
Det är lite inofficiellt.
Och vi tänkte att när vi är tillbaka i Stoneybrook...
...kanske ni vill vara barnvakter med oss ibland. Vi har en klubb.
Herregud, Barnvaktsklubben? Alla känner till er.
Vi tänkte att ni kan bli juniormedlemmar, om ni vill.
Åh, Gud! Det här trodde jag aldrig!
-Så ni vill? -Javisst.
Det finns bara en sak kvar att göra!
Så, ja, lägret blev inte riktigt som vi tänkt. Det blev bättre.
Kan du ta en bild på oss?
För vi hade lärt oss nåt.
Oavsett var vi var…
Eller vilka vi träffade...
...var vi fortfarande vi.
Ett, två, tre! Barnvaktsklubben!
BVK PÅ CAMP MOOSEHEAD!
Undertexter: Janica Lundholm