‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎STACEY FACE OCHI DULCI
‎Era prima săptămână de vacanță,
‎iar eu și Mary Anne plecam din Stoneybrook
‎la prima slujbă de dădacă ‎în afara orașului, în...
‎Sea City!
‎O săptămână, opt copii, două dădace.
‎Nu-mi vine să cred că mergeți!
‎Nu pot să cred că tatăl tău te lasă.
‎Da, cum a reacționat Richard?
‎Binișor...
‎dată fiind situația.
‎Mi-a zis să-mi iau costum de baie întreg,
‎ca să simtă că deține controlul, ‎măcar un pic.
‎Ne cumpărăm bikini în seara liberă.
‎- Avem ocazia să ne apropiem. ‎- Zău?
‎Da.
‎Sunt invidioasă. ‎Voi mergeți într-o călătorie de serviciu,
‎iar eu o să mor de plictiseală în Vermont.
‎Vei fi cu Mimi.
‎Se va plictisi și ea.
‎Apropo de plictiseală, ‎pregătirile de nuntă
‎au transformat-o pe mama ‎în cea mai simplă persoană posibilă.
‎„Boluri sau farfurioare? ‎Trandafiri sau orhidee?”
‎E ca și cum ai vorbi cu ‎Revista Mireselor ‎din anii '50.
‎Măcar nu caută obsesiv ‎întâlniri pe Tinder.
‎Sharon dă voturi pozitive tuturor.
‎De asta n-o pot lăsa singură.
‎Păi, tata va fi acasă și vulnerabil...
‎Gata, e clar.
‎Jocul a început.
‎Proiectul Ademenirea părinților ‎începe acum.
‎Mary Anne și Dawn sperau ‎că ai lor se vor împăca singuri,
‎dar, după luni de așteptare, ‎au ales o abordare proactivă.
‎Bine, înainte să trecem la chestiile alea,
‎să stabilim niște reguli.
‎Codul de conduită CG.
‎Frate!
‎Fără mesaje în timpul programului.
‎Nu ne putem permite să ne lăsăm distrase.
‎Și trebuie să fim foarte zeloase ‎cu protecția solară.
‎Și, mai presus de toate...
‎E în regulă. Pot să deconectez pompa ‎o oră ca să înot.
‎Nu. Adică asta e bine,
‎dar, mai presus de toate...
‎o să-mi fie dor de voi.
‎Kristy, mă faci să plâng.
‎Fetelor!
‎Opriți-vă, plecăm doar o săptămână.
‎Bine.
‎Cam cât mi s-a părut că a durat
‎călătoria cu opt copii ‎aproape fără pic de disciplină.
‎Dar, într-un final, ‎după trei episoade de vomă
‎și 650 de milioane de „am ajuns?”,
‎eu, Mary Anne și familia Pike ‎am ajuns la Sea City.
‎Familia Pike, prezența!
‎- Mallory. ‎- Jordan.
‎Adam.
‎Byron.
‎Nicky, Margo și Claire.
‎Tati, nu sunt Claire, ci Grivei.
‎Vanessa, hai, vino!
‎Sufletul întunecat mi-e frânt și-n agonie.
‎Sper ca pe plajă să fie ‎doar vânt și urgie.
‎- Trece printr-o fază poetică. ‎- Ba nu!
‎E foarte enervant,
‎dar ne încurajăm copiii ‎să-și urmeze chemarea.
‎Între timp, în Stoneybrook,
‎Dawn punea în practică ‎primul pas al planului.
‎Nicio crimă, în continuare.
‎Sharon, ce surpriză plăcută!
‎Richie.
‎Bună, dragule!
‎Voiam să-ți spun ‎că ar trebui să vii la cină.
‎Poate savurăm un pahar de vin?
‎Bine.
‎- Cu gheață? ‎- Nimeni nu bea vin cu gheață.
‎- Dawn, dă-i telefonul înapoi mamei tale. ‎- Richard, serios!
‎Oferă iubirii o șansă!
‎Mai știi când erai mica ei țestoasă?
‎Ce ai spus...
‎De ce... Ea ți-a spus...
‎I-am găsit albumul din liceu ‎și l-am răsfoit.
‎- Nu face asta. ‎- Era îndrăgostită lulea.
‎- Bine. ‎- Iar acum e atât de singură...
‎O să închid.
‎Nu.
‎Fir-ar...
‎Bun venit în camera galbenă! ‎E dormitorul meu preferat.
‎Se aude oceanul. E foarte romantic.
‎Sunt alături, în camera roz, ‎dacă vă trebuie ceva.
‎Mallory, ajută-ți surorile să se schimbe,
‎iar apoi mergem la plajă.
‎Mă ocup.
‎Doamne! Îți vine să crezi ‎că ne plătesc ca să stăm aici?
‎- Nu. ‎- Va fi cea mai tare excursie posibilă!
‎A mea, cel puțin. Tu ai fost ‎într-un milion de locuri fantastice.
‎Dar nu cu o prietenă foarte bună.
‎Deirdre ne dă liber sâmbătă seara.
‎Mergem să cumpărăm bikini ‎și să ne dăm în carusel.
‎Și să ne luăm tricouri desenate ‎cu aerograf.
‎Categoric.
‎Eu și Mary Anne eram obsedate ‎de Sea City și de noua noastră cameră.
‎Dar Kristy...
‎Așadar... ce părere ai?
‎Ei îi venea greu ‎să se acomodeze cu camera ei.
‎Este...
‎mare.
‎Mare, da.
‎Mare.
‎Kristy, eu și mama ta mergem sâmbătă ‎să degustăm vinul pentru nuntă.
‎Ai tu grijă de Karen și Andrew ‎pentru noi? Pentru mine.
‎De fapt, pentru noi.
‎Desigur.
‎Grozav! Mulțumesc...
‎Mulțumesc mult.
‎Bine, te las să te bucuri de spațiu.
‎Să simți atmosfera.
‎E camera ta.
‎Pa.
‎Pe dincoace.
‎Prima noastră zi în Sea City.
‎Eu și Mary Anne eram echipa perfectă.
‎Dl și dna Pike s-au trezit târziu ‎pentru prima oară în 11 ani,
‎dar noi eram vioaie.
‎Stacey, vino să vezi ceva!
‎Ce e?
‎Săpăm o groapă spre China.
‎Pot să vă ajut?
‎Dispari, vomă ambulantă!
‎- Adam, fii bun cu Nicky! ‎- Nu trebuie să te ascultăm. Nu ești mama.
‎Nu vorbi așa cu Stacey!
‎Băieții o luaseră razna.
‎Fiți drăguți și lăsați-l și pe Nicky, da?
‎Și, deodată,
‎la fel și eu.
‎Mary Anne, mi-am văzut soțul.
‎Nu era covorașul meu? ‎Suntem în timpul programului.
‎Ne-am privit în ochi și timpul s-a oprit.
‎Uită-te la el! ‎Salvamarul din dreapta noastră.
‎Ce faci, frate?
‎Stacey, bărbatul ăla este ‎prea bătrân pentru tine.
‎Are cel puțin 17 ani.
‎Trebuie să-i atrag atenția. Cum arăt?
‎Arăți și vorbești ca o țicnită.
‎Să-i atragi atenția?
‎Cum? Te prefaci că te îneci?
‎Oare ar avea efect?
‎Mă duc să vorbesc cu el.
‎- Și am rezolvat. ‎- Da.
‎Bună, sunt Stacey.
‎Stacey McGill.
‎Am locuit în Manhattan, ‎în prezent din Stoneybrook, Connecticut.
‎Lucrez și eu pe plajă.
‎Așa că, dacă ai nevoie de ajutor, ‎anunță-‎moi.
‎„Anunță-‎moi”?
‎Poate trebuia să mă prefac că mă înec.
‎Bine.
‎Eu sunt Scott.
‎Auzi, Scott, nu mai avem suc.
‎- Te duci la magazin? ‎- Da.
‎- Trebuie să plec. Ne mai vedem? ‎- Da, desigur.
‎Ți-a scăpat ceva.
‎Păstrează-l.
‎Ți-l fac cadou, frumușico.
‎Frumușico!
‎Un nume de alint și un cadou romantic.
‎Acesta era doar începutul.
‎Ți-am adus suc.
‎Pe bune? Mulțumesc, puștoaico!
‎Frate, dă-mi și mie una.
‎Măcar le dăm mâncare pescărușilor, nu?
‎Nu arunca spre mine!
‎Băieți!
‎Undeva adânc ‎în cotloanele minții mele amorezate,‎
‎știam că e greșit ‎s-o las pe Mary Anne singură.
‎Dar era vorba de destin...
‎iar destinul nu stă după dădace.
‎La ce te gândești?
‎La câți hamburgeri ‎o să omor la Burger Garden.
‎Doamne! Mergeți la Burger Garden ‎mai târziu?
‎Ce nebunie! Ghici unde merg eu?
‎Burger Garden!
‎Super! Ne vedem acolo.
‎Jordan! Adam! Nicky!
‎Zău așa!
‎Doamne!
‎Vrei să te dezgropăm ‎sau faci asta pentru Instagram?
‎Scoateți-mă, vă rog.
‎După cum vedeți, de-abia mai pot respira, ‎la propriu,
‎dat fiind că buna mea prietenă, ‎dădacă și ea,
‎m-a lăsat pradă pescărușilor,
‎umblând să se mărite ‎cu un salvamar prea în vârstă.
‎Scuze, bună!
‎- Mary Anne. ‎- Bună!
‎Eu sunt Alex. Nu-ți cere scuze.
‎Sunt localnic și nici nu mai știu
‎câți oameni am dezgropat pe plajă.
‎Cum vă pot răsplăti?
‎Înghețată? Tatuaje henna?
‎Un crab aproape mort?
‎Ești amuzantă.
‎Oamenii care abia mă cunosc ‎mereu spun asta.
‎El e vărul meu, Toby.
‎E în vizită din Canada.
‎- Bună! ‎- Ieși cu noi mai târziu?
‎Nu pot.
‎Eu și prietena mea ‎voiam să stăm împreună,
‎dacă mai are timp pentru mine.
‎Pare ocupată.
‎Îți dau numărul meu. ‎Dacă te răzgândești, scrie-mi.
‎Scott a zis că va fi la Burger Garden,
‎deci să fim cu ochii-n patru.
‎Nu mai cumpărăm bikini?
‎Ar trebui să anulăm asta.
‎Oricum e prea frig.
‎Gata cu distracția la soare.
‎Îi invit pe noul meu prieten, Alex, ‎și vărul lui.
‎- Crezi că Scott o să-i placă? ‎- Stacey!
‎De ce te dai peste cap pentru un tip ‎absolut banal și pe care abia îl cunoști?
‎Îmi pare rău s-o spun, ‎dar nu ești la fel de...
‎Cum? Matură ca tine?
‎Măcar sunt destul de matură ‎ca să fac ce m-am angajat să fac.
‎Știam că Mary Anne avea dreptate.
‎Nu fusesem o dădacă bună
‎sau o prietenă bună,
‎dar Scott merita efortul.
‎Nu-i așa?
‎Spălăm mașina lui tati!
‎În timp ce Watson și Liz erau ‎la degustare,
‎Kristy a avut ceea ce a crezut ‎că e încă o idee genială.
‎Să îi țină ocupați și să și facă treabă.
‎Ce se poate întâmpla?
‎Aveți vreun burete mare?
‎În garaj.
‎Dar să nu intri în camera mică ‎cu ușă albastră.
‎Acolo își ascunde tata toate secretele.
‎Andrew!
‎Andrew, mă auzi?
‎Nu.
‎Nu, e vată de oțel!
‎O să zgâriați vopseaua!
‎Nu!
‎- Știți bancul cu ceasul flămând? ‎- Nu.
‎Înfulecă minut după minut.
‎Te-ai prins, Stacey?
‎Minutul e unitate de timp, dar...
‎Nu-ți bate capul.
‎Cauți pe cineva, Stacey?
‎Poftim?
‎Caută un zdrahon superb,
‎înalt, bronzat, care omoară hamburgeri.
‎Eu sunt un zdrahon care omoară hamburgeri.
‎Dacă lăsăm mașina pe liber,
‎o împingem în stradă
‎și sperăm că e lovită? Când vine Watson,
‎zicem că cineva a încercat s-o fure, ‎dar a lovit-o și a fugit.
‎Sau ai putea să o împingi în garaj.
‎Tati nu prea conduce mașina asta.
‎E foarte veche
‎și s-au construit ‎mai puțin de 100 în total.
‎Doamne, e aici! Ce să fac?
‎Dă-i un cadou.
‎E o idee grozavă. Și el mi-a dat un cadou.
‎Ce? Stacey, glumeam.
‎Ți-a dat un fluier, din greșeală.
‎Tu ești băiat. Vino cu mine.
‎Vezi cu ce am de-a face?
‎Înțeleg.‎ ‎M-am îndrăgostit de un băiat ‎în tabăra de actorie
‎și lucrurile au degenerat ‎când am fost tatăl lui în ‎The Fantasticks.
‎Dar tu?
‎Adică?
‎Ai fost îndrăgostită?
‎Îmi place un băiat.
‎Logan.
‎Nu i-aș spune dragoste,
‎dar, de câte ori îl văd, ‎mi se înmoaie genunchii.
‎Abia dacă am vorbit.
‎Mary Anne, vorbește cu el. ‎Altfel, o să-ți petreci restul vieții
‎întrebându-te dacă și el simte la fel.
‎Ești băiat. Ți-ar plăcea așa ceva?
‎Depinde.
‎Ca băiat, ‎sunt foarte interesat de moluște?
‎Las-o baltă.
‎Voiam să spun
‎că orice poate fi special, ‎dacă vine de la cineva special.
‎Dumnezeule, uite-l!
‎Frumușico!
‎Ce e cu ciocolatele? Le vinzi?
‎Iubitule,
‎cred că sunt pentru tine.
‎Altă fetiță de pe plajă care te iubește.
‎Nu, eu...
‎Sunt...
‎Ale mele.
‎Mulțumesc că mi le-ai ținut, ‎iubita mea dragă.
‎Scuze, trebuie să plec.
‎Cum a spus un poet înțelept,
‎sufletul întunecat mi-era frânt ‎și-n agonie.
‎Speram ca pe plajă să fie ‎doar vânt și urgie.
‎O să fii bine?
‎M-am făcut de râs.
‎Cum ai zis tu.
‎Byron, am nevoie de puțin spațiu, amice.
‎Să-i spunem ce ne-ai spus, amice?
‎- Nu îndrăzni! ‎- Ce să-mi spună?
‎- Byron e foarte... ‎- Taci!
‎Ieșiți din cameră.
‎Byron, vino aici.
‎N-ar trebui să-ți lovești fratele, da?
‎Jordan e un nătărău.
‎Dar are dreptate.
‎Te iubesc.
‎Byron, sunt prea mare pentru tine.
‎Dar, chiar și așa, ‎cred că ești un băiat minunat
‎și te apreciez ca prieten.
‎Mă mulțumesc cu asta.
‎O îmbrățișare?
‎Alinând inima frântă a lui Byron, ‎simțeam că o vindec și pe a mea.
‎Cât?
‎Dar în Stoneybrook...
‎Pentru vopsirea unei aripi?
‎Nu, trebuie să se facă în secret ‎și la fața locului,
‎pentru că nu pot conduce.
‎...unele reparații erau prea costisitoare.
‎Așteptați. Mă sună un număr blocat.
‎Bună ziua. Kristy Thomas, ‎Clubul guvernantelor.
‎Bună, Kristy!
‎Mi se pare că-mi ignori apelurile.
‎Poftim?
‎În niciun caz.
‎Dar primesc multe apeluri automate.
‎Trebuie să închid. Pa!
‎Vrei să-mi spui ceva despre mașina mea?
‎Am împins-o în garaj. ‎Se pare că va ploua. Cu plăcere.
‎Și zgârieturile din spate?
‎Karen a zis că ai secrete ‎în camera cu ușa albastră.
‎M-am blocat acolo ‎și ți-au șters mașina cu vată de oțel.
‎Acum o să mă omori ‎și ăsta va fi secretul tău.
‎Îmi pare nespus de rău.
‎Ascultă, înțeleg. Karen e năzbâtioasă.
‎Dar nu am secrete.
‎Bine? Sunt un om normal.
‎Pe cuvânt.
‎Recepționat.
‎Trebuie să fim sinceri cu mama ‎despre asta sau...
‎Doamne, nu!
‎Exclus.
‎Mulțumesc.
‎Cu plăcere.
‎Și... chiar îmi place noua mea cameră.
‎Da?
‎Păi, bine...
‎Unu, doi, trei. Cu toții!
‎Eu sunt!
‎E ultima noastră zi în Sea City ‎și mă distram, în sfârșit.
‎Nu-mi păsa cum arăt ‎sau dacă un băiat știa cine sunt.
‎Știam eu cine sunt.
‎Mary Anne, revin imediat.
‎Frumușico.
‎Am venit să-ți înapoiez ceva.
‎Mi-ai găsit șlapul?
‎Dragostea este...
‎De fapt, nu cred că știu ‎prea multe despre dragoste acum.
‎Dar știu ‎că aceia care-ți merită dragostea...
‎Uite!
‎...sunt cei care te-au iubit mereu.
‎„Scuze că m-am retras în cochilia mea.”
‎Richard?
‎Mă întreb ce mănâncă.
‎Va trebui să aflăm.
‎Cei care-ți merită dragostea
‎sunt cei care-ți sunt alături ‎la bine și la greu.
‎Mary Anne, îți datorez scuze formale.
‎Te-am neglijat și abandonat
‎în mai multe feluri.
‎Îmi pare foarte rău.
‎Știi ce e amuzant?
‎Mereu te vedeam stăpână pe tine
‎și eram îngrozită când am plecat,
‎crezând că o să mă vezi ‎ca pe o prostuță mult prea emotivă.
‎Dar acum mi-am dat seama ‎că amândouă suntem la fel de prostuțe.
‎Ne-am luat ceva.
‎Stacey McGill, nu pot să cred!
‎Doamne!
‎Îmi place. Când ai reușit să faci asta?
‎E secret.
‎Adio, notă perfectă de chiriaș!
‎La plajă a fost o feerie. ‎Sper să nu fie ultima mea excursie.
‎Salut, Byron.
‎Vrei să stai lângă mine?
‎Cred că am nevoie de puțină distanță.
‎Stacey?
‎Am scris ceva înăuntru.
‎GHIDUL SCOICILOR
‎„Pentru Stacey, o moluscă specială.”
‎E adevărat.
‎Partea specială, nu cea cu molusca.
‎La revedere, Toby.
‎- Vorbește. ‎- A fost primul meu sărut!
‎Ce? Doamne!
‎Mă întreb cum va fi relația. ‎Poate vine în Stoneybrook de sărbători.
‎Poate obține dublă cetățenie.
‎Deja mi-e dor de el.
‎Doamne!
‎Subtitrarea: Marian Mangalagiu