‫- קלאודיה -‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- קלאודיה וג'נין המרושעת -‬
‫יש פתגם בודהיסטי עתיק:‬
‫"לזכור טעות זה כמו לשאת נטל בראש."‬
‫כל כך נכון.‬
‫מרי אן לא בבית.‬
‫האמת שבאנו לבקר אותך.‬
‫נהדר.‬
‫אנחנו מרגישות נורא‬ ‫לגבי מה שקרה שבוע שעבר עם הטפט.‬
‫גם אני.‬
‫ניסיתן לעשות דבר נחמד עבור מרי אן,‬ ‫ואני מצטער שהגבתי ככה.‬
‫טוב, באמת קיווינו שתגיד את זה.‬
‫כי באנו להציע שיתוף פעולה יצירתי!‬
‫שמעת פעם על "טאץ' עליז"?‬
‫בטח... אוי, לא.‬
‫הם לא כאן, נכון?‬ ‫-לא, אבל‬
‫אבל אנחנו השתיים המדהימות!‬
‫אני אוהבת את זה.‬
‫אז חשבנו שהפעם נוכל לחדש‬ ‫את החדר של מרי אן שוב.‬
‫ריצ'רד לא היה איש רע.‬
‫פשוט היה צריך להתישו עד מוות.‬
‫בבקשה?‬
‫אני לא יודע... בסדר.‬
‫באמת?‬
‫אלוהים!‬
‫אתה לא תתחרט.‬ ‫-אנחנו מבטיחות.‬
‫אז, א' או ב'?‬
‫אני התמקדתי בענייני החדר,‬
‫בזמן שסטייסי ניסתה לשכנע את ריצ'רד‬ ‫לללכת על לוח מצב רוח משלו.‬
‫בשביל מה?‬
‫והעבודה הגדולה החלה.‬
‫חשבתי שזה מגניב.‬
‫תראה, בוא ננסה קצת דבק.‬ ‫-דבק?‬
‫בסדר.‬ ‫-רק סירוק קטן.‬
‫בסדר, בסדר...‬ ‫-רק אחד.‬
‫זה מריח טוב מאוד. תריח. כן.‬
‫כלומר...‬
‫כן.‬ ‫-טוב, למה ש...‬
‫נראה לי שאני רוצה לקרוא את ההוראות קודם.‬
‫מוכנות?‬
‫שלוש, שתיים, אחת!‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫וואו!‬ ‫-השטיח.‬
‫השטיח הזה הוא בעלי!‬
‫אני מתה על הסגול.‬
‫זה כל כך...‬
‫עממי.‬
‫אך מלכותי.‬
‫בדיוק!‬
‫זה נראה כמו חדר‬ ‫שאימא שלי מביימת עבור קונים,‬
‫וזו מחמאה.‬
‫הכרית הזו... אני מתגרשת מהשטיח‬ ‫ומתחתנת עם הכרית.‬
‫מרי אן,‬
‫מה דעתך?‬
‫זה מאוד סגול,‬
‫אבל נהדר.‬
‫זה רק מראה מה אפשר להגשים‬ ‫בעזרת חזון אומנותי יחודי.‬
‫אם כבר מדברים,‬
‫ממש לפני חופשת האביב,‬
‫גברת ג'והנסן בחרה בי כאומנית רשמית‬
‫בתערוכת האומנות של מחוז מזרח קונטיקט,‬
‫ובגלל שאני גם גאון רומנטי,‬
‫עלה במוחי הרעיון להזמין את טרוור סנדבורן‬
‫שיעזור לי לבחור יצירות להציג.‬
‫ה"טוטסי רול פופ" ממש מרתקת.‬
‫תודה.‬
‫אני לא אמור לספר על זה לאף אחד,‬
‫אבל אחת מהשופטות בפאנל‬
‫היא ראש ועידת הקבלה‬ ‫למכון סאמר לאומנות בניו הייבן.‬
‫אם לא ידעתם,‬ ‫ניו הייבן היא השם של אנשים מהודרים לייל.‬
‫טרוור דיבר…‬
‫על התוכנית היוקרתית ביותר במדינה‬ ‫לאומנות לגילאי תיכון.‬
‫ברצינות?‬
‫הם בדרך כלל לא לוקחים תלמידי חטיבה, אבל...‬
‫לפעמים הם חורגים מהנוהל.‬
‫באמת נראה לי שפאולה תגיב לאלו.‬
‫האם הטריפטיך הזה‬ ‫נועד להיות מחווה לפופ ארט?‬
‫או שאת מרגישה שיש לך מה לומר‬
‫בנושא הצרכנות האמריקנית, שלא נאמר קודם?‬
‫זו אחותי, ג'נין.‬
‫היא בקעה מתא חללית‬ ‫שהוריי מצאו בפח הקומפוסט,‬
‫והתקשתה להסתגל למנהגי כדור הארץ.‬
‫סלחי לי?‬
‫בסך הכול באתי להזכיר לך‬ ‫שהורינו ביקשו ממני לאשר‬
‫את שאלות הביקורת שלך על מלחה"ע השנייה,‬ ‫לשיעור לימודי החברה‬
‫בטרם שובם מבית הקולנוע הערב.‬
‫כדאי שאחזור הביתה בכל מקרה.‬
‫ג'נין היא הורסת חיים.‬
‫היא ממש הורסת חיים.‬
‫ועוד יותר גרוע מזה, אחרי ארוחת הערב,‬
‫מימי הציעה שנגרום לה להרגיש שייכת,‬ ‫בכך שהיא הציעה שנשחק במשחק האהוב עליה.‬
‫אולי כדאי שאוותר על התור הבא‬ ‫שלי לטובת...‬
‫משחק יותר מלא חיים?‬
‫מימי, את בסדר?‬
‫רק קצת עייפה.‬
‫קלאודיה, למה שלא תשחקי את תורך?‬
‫סגול. קלאודיה, זו אומנות.‬
‫"האומן ז'ורז' סרה ידוע בפיתוח‬
‫איזו טכניקת ציור הממוקדת באופן מזערי?"‬
‫סליחה?‬
‫זה אמור להיות קל.‬
‫אומנות היא נושא‬ ‫שאת אמורה להיות בעלת ידע רב בו.‬
‫קודם את משפילה אותי מול טרוור…‬
‫מי זה טרוור?‬ ‫-ועכשיו את לועגת לי‬
‫כי אין לי תשובה‬ ‫לשאלה מטופשת במשחק המטופש שלך!‬
‫אני לא לועגת לך,‬
‫בסך הכול ביטאתי את הפתעתי‬
‫על חוסר בקיאותך בתחומך הנבחר.‬
‫אומנים לא בוחרים בזה, ג'נין. הם פשוט כאלה.‬
‫אומנות היא לא עובדות מטופשות,‬
‫היא רגשות,‬
‫אבל את בכלל יודעת מה זה?‬
‫את אי פעם מרגישה משהו?‬
‫קלאודיה, זה מספיק!‬
‫מימי, אני...‬
‫אני הולכת לשכב.‬
‫זה הכול באשמתך.‬
‫מה?‬
‫מימי נסערת, בגללך.‬
‫מימי!‬
‫אתם המשפחה של מאקיקו ימאמוטו?‬
‫מימי. אני הבת שלה, קימיקו קישי.‬
‫גברת קישי, אימך יציבה.‬
‫תודה לאל.‬
‫אבל אנחנו רוצים להשאיר אותה‬ ‫למעקב צמוד לעת עתה.‬
‫היא חטפה שבץ די רציני.‬
‫המורגי או איסכמי?‬
‫איסכמי.‬
‫זרימת דם מוגבלת למוח.‬
‫כצפוי, בשל גילה.‬
‫נראה שאת יודעת על זה הרבה.‬
‫נוירולוגיית כלי הדם‬ ‫היא אחד מתחומי התשוקה שלי.‬
‫מה שלומה?‬
‫טוב, השבץ התרחש בצד השמאלי של מוחה,‬
‫אז זה כמעט ודאי שהדיבור שלה יושפע.‬
‫מימי לא יכולה לדבר?‬
‫טוב, עוד מוקדם לדעת.‬
‫לפעמים מתרחשים ניסים.‬
‫נדע יותר ב-48 השעות הקרובות.‬
‫אפשר לראות אותה?‬ ‫-כמובן.‬
‫למרבה הצער, אסור לילדים מתחת לגיל 14‬ ‫להיכנס ליחידה לטיפול נמרץ.‬
‫לכו אתם.‬
‫אני אשאר כאן.‬
‫נתראה בקרוב, ילדונת.‬
‫היה אדם אחד במשפחה שלי שהיה נשאר איתי,‬
‫אבל היא לא הייתה כאן.‬
‫אז דיברתי עם כל הבנות הבוקר,‬
‫וכיסינו את כל העבודות שלך לשבועות הקרובים,‬
‫וניתן לך את הכסף בכל מקרה.‬
‫האמת, אני רק רוצה‬ ‫שהכול יהיה הכי נורמלי שאפשר.‬
‫מימי תהיה בסדר.‬
‫אני לא כל כך בטוחה בזה.‬
‫מה את רוצה, ג'נין?‬ ‫-רק לנטרל לך את המחשבה‬
‫שההחלמה של מימי תהיה מהירה ו/או מוחלטת.‬
‫כלומר שהיא לא תחלים?‬
‫מימי בת 83.‬
‫נמוכה הסבירות שהיא תגיעה להחלמה מלאה.‬ ‫אל לנו לחיות באשליה.‬
‫את חושבת שאני הוזה,‬ ‫את חושבת שמימי תוותר,‬
‫אבל אני יודעת יותר טוב,‬ ‫ולכן היא אוהבת אותי יותר מאשר אותך.‬
‫לא דיברתי איתה במשך שאר אחר הצהריים.‬
‫חסר רווח למטה,‬ ‫כדי לא להסיח את דעת השופטים.‬
‫אני אפתח.‬
‫היי, מתוקה.‬ ‫הורייך התקשרו וביקשו שאבדוק מה איתכן,‬
‫בזמן שהם בבית החולים. הבאתי פיצה.‬
‫תודה רבה.‬
‫גם אנחנו כאן.‬
‫לא התקשרו אלינו, אבל הבאנו תבשילים.‬
‫אני כל כך שמחה שכולכם כאן.‬
‫איזה מין תבשיל?‬
‫בריא. איזו מין פיצה?‬
‫היי, קלאוד.‬ ‫-היי, קריסטי.‬
‫היי.‬ ‫-היא תהיה בסדר, נכון?‬
‫בהחלט.‬
‫היי.‬
‫אני נשארת לארוחת ערב.‬
‫אלוהים.‬ ‫-סטייסי!‬
‫מה?‬
‫סטייסי הייתה פה,‬
‫אז מרי אן כתבה לדון שתבוא גם.‬
‫אוי, אלוהים, לא!‬ ‫-זה היה כיף.‬
‫משפחה גדולה ומאושרת.‬
‫פחות או יותר.‬
‫סם!‬
‫אני אוהבת את שלך.‬
‫תודה.‬
‫סיימתי.‬
‫זה בלנדר?‬
‫זה משהו שאני מצייר.‬
‫כי שום דבר לא אומר "החלמה מהירה"‬ ‫כמו בלנדר.‬
‫טוב, לדעתי זה מגניב.‬
‫אולי אכין אחד בגודל כל הקיר שלי,‬
‫כשנהיה בבית של ווטסון.‬
‫אתה מתרגש לעבור?‬
‫קריסטי חוששת שאם אימא שלנו‬ ‫לא תדאג לגבי כסף‬
‫בכל שנייה בחייה,‬ ‫היא תפסיק להיות פמיניסטית או משהו.‬
‫אז עדיף שנגור אחד על השני‬ ‫וניכנס לחוב מטורף כדי לשלם על הקולג',‬
‫רק שלא נתפשר על הערכים שלנו‬
‫וניתן לאימא להתחתן‬ ‫עם בחור סבבה שאוהב אותה.‬
‫נכון, קריסטי?‬
‫טוב, כשאתה מציג את זה ככה...‬
‫זה ברזל יצוק. הנה.‬
‫מנקים את זה ביד.‬
‫היה נחמד מצידך להביא את זה.‬
‫טוב, הקישים תמיד היו אדיבים כלפינו.‬ ‫מימי במיוחד.‬
‫הצטערתי לשמוע שאתה ושרון הפסקתם להתראות.‬
‫בנות מדברות.‬
‫טוב, אני מניח שזה היה בלתי נמנע.‬
‫אחרי הכול, היא מקסימה וחופשיה,‬
‫ואני...‬
‫תוחב את החולצה שלי מאוד צמוד.‬
‫הבנות אכן מדברות.‬
‫השיער שלך נראה טוב.‬
‫יש בו חימר.‬
‫אז, את מתה על החדר החדש שלך?‬
‫כן, לגמרי, אני פשוט...‬
‫לא יודעת.‬
‫נראה לי שאני רק צריכה להתרגל.‬
‫זה הגיוני.‬
‫קלאודיה, אימא שלך התקשרה מבית החולים.‬
‫מימי התעוררה.‬
‫באמת?‬ ‫-תודה לאל.‬
‫קלאודיה.‬
‫תודה לאל.‬ ‫-ידעתי.‬
‫ידעתי שמימי שלי תהיה בסדר.‬
‫היא פקחה את עיניה והיא שומעת אותנו.‬
‫היא עוד לא מדברת הרבה, אבל היא מנסה.‬
‫היא שם.‬
‫למה שלא תיכנסי לשם לרגע?‬
‫אוי, בחייך.‬
‫מימי.‬
‫זו אני.‬
‫קלאודיה.‬
‫אני שמחה שהם העבירו אותך,‬ ‫כך שגם אני יכולה לבקר אותך.‬
‫הכנו כרטיסי רפואה שלמה.‬
‫כל הבנות וסם.‬
‫הוא צייר את הבלנדר הזה.‬
‫את מרגישה בסדר?‬
‫תערוכת האומנות הגדולה שלי מחר.‬
‫בתערוכת האומנות של מחוז מזרח קונטיקט,‬
‫אולי נוכל להגניב אותך בכיסא גלגלים‬ ‫לשעה-שעתיים.‬
‫אני יכולה להכין לך תחפושת,‬
‫כמו משקפי שמש גדולים ופאה.‬
‫מה, מימי? אני...‬
‫לפסק. אפרסק!‬
‫את רוצה אפרסק?‬
‫לא, אפרסק, לא.‬
‫איפה?‬
‫תירגעי, זה בסדר.‬
‫לא, אין בית!‬
‫לא סוס!‬
‫מימי!‬
‫היא נסערת.‬
‫כדאי שניתן לה לנוח.‬
‫אף פעם לא ראיתי אותה ככה.‬
‫אף פעם לא ראיתי מישהו ככה.‬
‫למדתי לצייר לפני שלמדתי לקרוא.‬
‫תמונות תמיד עזרו לי להבין את העולם.‬
‫אולי הן יעזרו לי להבין‬ ‫מה מימי ניסתה לומר לי.‬
‫אולי לא.‬
‫היה קשה לחשוב על משהו מלבד מימי.‬
‫לפחות היה את יריד האומנות שיסיח את דעתי.‬
‫הם כל כך טובים, שזה כמעט גורם‬ ‫לי לשכוח שסוכר מזוקק הוא רעל חוקי.‬
‫כן, והם באמת נראים כמו משהו,‬
‫ולא כמו קשקוש שאין לדעת מה הוא אמור להיות.‬
‫אני מאמינה שהמילה שאת מחפשת היא "מופשט".‬
‫יש לי את הטעם שלי.‬
‫הנה הם באים.‬
‫זו פאולה, במשקפיים. זו שסיפרתי לך עליה.‬
‫בהצלחה, קלאוד.‬ ‫-בהצלחה.‬
‫שברי רגל.‬
‫אני יודעת שתזכי בפרס הראשון.‬
‫מימי תתגאה בך כל כך.‬
‫היי.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫אחותי מציגה כלי חרס.‬
‫זה מוצא חן בעינייך?‬
‫מה, זה?‬
‫מה זה?‬
‫אוי ואבוי.‬
‫אני...‬
‫אני חושב שזו סלסילת ביצים.‬
‫ביצים.‬
‫ביי.‬
‫דיברתם.‬
‫זו התקדמות.‬
‫למה אני כזו?‬
‫שיער חדש, בגדים חדשים, חדר חדש, ועדיין...‬
‫לא הפכת בקסם להיות סטייסי.‬
‫מרי אן, אפשר לשאול אותך משהו?‬
‫את בכלל אוהבת את החדר החדש שלך?‬
‫כן…‬
‫בתיאוריה.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני מניחה שהוא פשוט לא מרגיש...‬
‫כמו בבית.‬
‫אולי יש משהו שנוכל לעשות בנידון.‬
‫כן, אולי פשוט היו כמה דברים‬ ‫שעוד לא היית מוכנה להיפטר מהם.‬
‫ההצללה של זה יצאה ממש יפה.‬
‫מה היה המניע שלך ליצור את התמונות האלה?‬
‫תני לי לנסח זאת בצורה אחרת.‬
‫מה את מקווה שהעבודה הזו מתקשרת לצופה?‬
‫זה כמו...‬
‫מחוות פופ ארט על...‬
‫צרכנות אמריקאית.‬
‫איך?‬
‫חשבתי שיהיה מגניב לצייר את הקמטים הקטנים.‬
‫יכולת השרטוט שלך אכן מרשימה.‬
‫אבל אם תבחרי להמשיך ליצור אומנות,‬
‫אני מפצירה בך לשאול את עצמך למה.‬
‫למה את זה?‬
‫למה עכשיו?‬
‫למה את?‬
‫אילו תמונות את צריכה שהעולם יראה?‬
‫אם "אבחר" להמשיך ליצור אומנות?‬
‫זה אומר שהיא חשבה שאני צריכה להפסיק?‬
‫את מרגישה יותר טוב היום, מימי?‬
‫הנה.‬
‫מה את עושה?‬
‫מנסה לעזור למימי.‬
‫חולים עם אפזיה,‬
‫כלומר, אנשים שמתקשים עם שפה מדוברת,‬ ‫כמו מימי,‬
‫לעיתים מגיבים באופן ברור יותר לתמונות.‬
‫חשבתי שאם תציירי משהו,‬ ‫זה יעזור למימי למצוא את מילותיה.‬
‫כן, כי יש לי כזו יכולת שרטוט.‬
‫בסדר.‬
‫מימי, מה אני יכולה לצייר,‬ ‫שיהפוך אותך לעצמך כמו בקסם?‬
‫פרפר?‬
‫קנקן תה?‬
‫כדור צמר?‬
‫אפרסק.‬
‫לא, לא.‬
‫אני יודעת, את שונאת אפרסקים.‬
‫סוס.‬
‫בית.‬
‫לא, ילדה, לא!‬
‫אני לא מבינה למה את מתכוונת...‬ ‫-מימי...‬
‫את מדברת על מנזנאר?‬
‫כן, מנזנאר.‬
‫אני זוכרת את מנזנאר.‬
‫סיפרת לי על זה בעבר.‬
‫כל חיי, היו שני דברים שידעתי בוודאות,‬
‫שאני אומנית ושמימי מבינה אותי.‬
‫עכשיו הרגשתי שאני לא יודעת כלום.‬
‫בדיוק כשחשבתי שנחלצתי,‬
‫הוא מושך אותי חזרה פנימה.‬
‫אלה העיניים.‬
‫הן רודפות אותך.‬
‫אולי זה הורקרוקס.‬
‫חתיכה מהנשמה של מישהו כלואה שם,‬
‫קוראת לי.‬
‫אני חושבת שאולי את צודקת.‬
‫זו את, מרי אן?‬
‫- אלמה‬ ‫1974 -‬
‫זו אימא שלי.‬
‫היא ישנה.‬
‫אימא ואבא יגיעו בעוד 20 דקות.‬
‫את יודעת על מה היא דיברה?‬
‫אני לא מדברת יפנית, זוכרת?‬
‫יכולת ללמוד.‬ ‫-למה?‬
‫אימא ואבא לא מדברים יפנית,‬ ‫ומימי נולדה באמריקה.‬
‫היא דיברה יפנית בבית בצעירותה.‬
‫זו שפת האם שלה.‬
‫לפעמים אחרי פגיעה מוחית,‬
‫הזיכרונות העתיקים ביותר של אדם‬ ‫הם הנגישים ביותר. ‬
‫לכן כל הדברים על מנזנאר עולים עכשיו.‬
‫מה זה מנזנאר?‬
‫קלאודיה, את לא רצינית.‬
‫זה איזה מקום דמיוני כמו נרניה או משהו?‬
‫זה היה מחנה ריכוז.‬
‫מימי ומשפחתה היו שם במשך שלוש שנים,‬ ‫מאז שהיא הייתה בת חמש.‬
‫במהלך מלחמת העולם השנייה,‬ ‫יפנים-אמריקאים, אזרחים אמריקאים,‬
‫סווגו כאויבים זרים על ידי ארה"ב.‬
‫ממשלת ארה"ב עקרה אותם מבתיהם‬
‫והכניסה אותם למחנות מאסר,‬
‫רק בגלל שהם היו יפנים.‬
‫אני יודעת על הכליאה.‬
‫לא ידעתי שזה קרה למימי.‬
‫היא לא מדברת על זה אלא אם שואלים.‬
‫שאלתי אותה פעם.‬
‫זה היה נוראי?‬
‫כשהם רק נעצרו,‬
‫המחנות לא היו מוכנים.‬
‫אז הם ישנו בתאי הסוסים במסלול המרוצים‬ ‫במשך חודשים.‬
‫סוס...‬
‫בית.‬
‫היה עליהם לענוד תגיות ממוספרות‬ ‫על מעיליהם כשהם נרשמו.‬
‫האוכל היה נורא.‬
‫רקוב, קפוא...‬ ‫דברים כמו נקניקיות ופירות משומרים.‬
‫אפרסקים.‬
‫הייתה שם גדר תיל,‬
‫שומרים חמושים.‬
‫הם לא ידעו מה יקרה או מתי זה ייגמר.‬
‫אז מימי לכודה לנצח‬ ‫בזיכרונות הכי גרועים שלה?‬
‫אני יודעת שזה לא נראה כך,‬
‫אבל זה סימן טוב.‬
‫היא מוצאת את עצמה מחדש,‬
‫והיא תמצא את הדרך חזרה אלינו.‬
‫אלייך.‬
‫אני לא מבינה‬ ‫איך מישהו יכול לעשות כזה דבר למשפחה.‬
‫אני לא מבינה למה זה עדיין קורה.‬
‫העבר לא מת.‬
‫הוא אפילו לא עבר.‬
‫חשבתי שגם זה היה פתגם בודהיסטי,‬
‫אבל ג'נין אמרה‬ ‫שזה בכלל היה מישהו בשם ויליאם פוקנר?‬
‫אני חושבת שזה אחד טוב,‬ ‫כי העבר, הטוב והרע,‬
‫תמיד יהיה איתנו.‬
‫עלינו להבין איפה היינו‬ ‫כדי לדעת לאן אנחנו הולכים...‬
‫ואילו מראות‬ ‫כל אחד מאיתנו צריך להראות לעולם.‬
‫את בבית!‬
‫אנחנו ממש שמחות לראותך.‬
‫הכנתי לך שמיכה, אבל נגמר לי הצמר,‬
‫אז כנראה שזה צעיף.‬
‫תודה.‬
‫יפהפה.‬
‫היי, מימי.‬
‫אני ממש שמחה שהתאוששת.‬
‫את בסדר, מימי?‬
‫אני... תה.‬
‫תקראי לי כשהוא מוכן, ואעלה אותו למעלה.‬
‫היא מחלימה נהדר.‬
‫כן.‬
‫נכון.‬
‫קלאודיה.‬
‫זה היה...‬ ‫-הטלפון.‬
‫מה?‬ ‫-הטלפון.‬
‫הטלפון!‬
‫מועדון הבייביסיטריות, קריסטי תומס מדברת.‬
‫היי, גברת פייק.‬
‫עיר הים?‬
‫את רצינית?‬
‫כלומר, נצטרך לבדוק.‬ ‫-אלוהים.‬
‫כל השמונה?‬
‫שבוע שלם של בייביסיטר?‬
‫תרגום כתוביות: זואי רוז‬