EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
CLAUDIA OG ONDE JANINE
Et buddhistisk ordsprog:
"At huske en fejl er en byrde i sindet."
Så sandt.
Mary Anne er ikke hjemme.
Vi kom faktisk for at se dig.
Super.
Vi har det skidt med tapet-situationen forleden.
Også her.
I prøvede at være søde, og jeg beklager min reaktion.
Det håbede vi, du ville sige.
Fordi vi vil foreslå et kreativt samarbejde!
Har du hørt om Queer Eye?
Selvf... Nej.
-De er her ikke, vel? -Nej, men vi er de Talentfulde To!
Det elsker jeg.
Så vi tænkte på at dekorere Mary Annes rum igen.
Richard var ikke en skidt fyr. Han skulle bare plages til døde.
Kom nu?
Jeg ved ikke... Okay.
Virkelig?
Du godeste!
-Du fortryder ikke. -Det lover vi.
A eller B?
Jeg fokuserede på værelset,
mens Stacey prøvede at overtale Richard med et humør.
Til hvad?
Og så begyndte arbejdet.
Det her er da hip.
-Lad os prøve med lim. -Lim?
-Okay. -Bare et strejf.
-Okay, okay... -Bare et.
Det dufter super. Duft.
Jeg mener...
Okay, lad mig...
Lad mig læse instruktionerne.
Klar?
Tre, to, en!
Du godeste!
Tæppet.
Tæppet er min mand!
Jeg elsker det lilla!
Det er så...
Poppet,
men royalt.
Præcis!
Det ligner et værelse, min mor laver til åbent hus.
En stor kompliment.
Puden her... Jeg skilles fra tæppet, og gifter mig med puden.
Mary Anne,
hvad synes du?
Det er meget lilla,
men super.
Det viser, hvad man kan opnå med en ensporet kunstnerisk vision.
Apropos, lige før påskeferien valgte frk. Johanssen mig
som officiel kunstner til kunstshowet i det østlige Connecticut,
og da jeg også er et romantisk geni,
fik jeg idéen om at invitere Trevor Sandbournetil at hjælpe mig.
Karamellen ser indbydende ud.
Tak.
Jeg må ikke sige det til nogen,
men en af dommerne står for optagelserne til Kunstskolen i New Haven.
Og bare så I ved det, så kaldes New Haven også for Yale.
Trevor talte...
...om landets mest prestigefyldte kunstgymnasium.
Seriøst?
De optager ikke mellemskoleelever, men...
...der er undtagelser.
Jeg tror, Paola vil synes om dem her.
Er de ment som en pop-hyldest?
Eller siger I noget nyt om den amerikanske forbrugskultur?
Det er min søster, Janine.
Hun klækkede fra en rumkapsel mine forældre fandt i komposten,
og kæmper for at tilpasse sig vores verden.
Hvabehar?
Jeg kom blot for at minde om, at jeg blev bedt om
at verificere dine spørgsmål om Anden Verdenskrig i samfundsfag,
inden de kommer hjem fra biografen.
Jeg burde tage hjemad.
Janine er en livsødelægger.
Hun ødelægger bogstavelig talt liv.
Og efter aftensmaden
foreslog Mimi, at vi spillede med hende, så hun kunne føle sig inkluderet.
Måske skal jeg afstå min tur, således at vi får...
...et livligere spil?
Mimi, er du okay?
Bare en smule træt.
Claudia, spil du bare.
Lilla. Claudia, det er kunst.
"Kunstneren Georges Seurat er kendt for at udvikle
hvilken slags infinitesimal fokuseret maleteknik?"
Undskyld mig?
Det er nemt.
Kunst, som du besidder utrolig viden om.
Først ydmyger du mig foran Trevor…
-Hvem? -...og nu gør nu nar,
fordi jeg ikke kender svaret i dit dumme spil!
Jeg gør ikke nar.
Jeg udtrykte overraskelse over din manglende lærdom i dit felt.
Man vælger ikke at være kunstner, det er man bare!
Kunst handler ikke om dumme facts,
det handler om følelser, men ved du, hvad det er?
Føler du nogensinde noget?
Claudia, det er nok!
Mimi, jeg...
Jeg lægger mig lidt.
Det er din skyld.
Hvad er?
Mimi er oprørt på grund af dig.
Mimi!
Er I Makiko Yamamotos familie?
Mimi. Jeg er datteren, Kimiko Kishi.
Frk. Kishi, din mor er stabil.
Gudskelov.
Men vi vil holde hende under opsyn.
Det var et alvorligt slagtilfælde.
-Hæmoragisk eller iskæmisk? -Iskæmisk.
Nedsat blodstrøm til hjernen.
-Forventet i forhold til hendes alder. -Du virker velinformeret.
Vaskulær neurologi er et af mine interesseområder.
Hvordan har hun det?
Det skete i venstre hjernehalvdel, så hendes tale bliver påvirket.
-Kan Mimi ikke tale? -For tidligt at sige.
Mirakler sker.
Vi ved mere om 48 timer.
-Må vi se hende? -Selvfølgelig.
Men vi tillader ikke børn under 14 på intensivafdelingen.
I går bare.
Jeg bliver her.
Vi ses lidt senere.
Én person i familien ville være blevet hos mig,
men hun var her ikke.
Jeg talte med pigerne, og vi dækker dine jobs i noget tid,
og giver dig pengene.
Jeg vil bare have, at alt forbliver normalt.
Mimi klarer det.
Det er ikke sikkert.
Hvad, Janine?
Jeg vil blot aflive tanken om, at Mimis bedring er hurtig eller total.
Hun får det ikke bedre?
Mimi er 83 år gammel.
Sandsynligheden er lav. Vi skal ikke narre os selv.
Du tror, jeg er skør, og at Mimi giver op,
men jeg ved bedre, og derfor elsker hun mig mere.
Vi talte ikke resten af eftermiddagen.
Mere plads nederst, så det ikke distraherer.
Jeg åbner.
Hej, søde.
Dine forældre bad mig tjekke, mens de er på hospitalet. Jeg har pizza.
Mange tak.
Vi er her også.
Ingen ringede, men vi har gryderetter.
Jeg er så glad for, I alle er her.
Hvilken gryderet?
Sund. Hvilken slags pizza?
-Hej, Claud. -Hej, Kristy.
-Hey. -Hun klarer den, ikke?
Absolut.
Hey.
Hej.
Jeg bliver her.
-Åh gud. -Stacey!
Hvad?
Eftersom Stacey var her, kom Dawn også herover.
-Åh, nej! -Det var sjovt.
En stor, lykkelig familie.
Stort set.
Sam!
Den er sød.
Tak.
Færdig.
Er det en blender?
Det tegner jeg bare.
Intet signalerer "bliv rask" som en blender.
Jeg synes, den er cool.
Jeg laver en, der dækker hele væggen, når vi skal bo hos Watson.
Glæder du dig til at flytte?
Kristy tror, at hvis vores mor ikke stresser over penge hele tiden,
så er hun ikke feminist.
Så er det bedre at have ingen plads og få stor skolegæld,
end at skrue ned for værdierne
og lade mor gifte sig med en, der elsker hende.
Ikke sandt, Kristy?
Når du siger det sådan...
Det er støbejern. Her.
Vask i hånden.
Det var venligt at komme med det.
Kishierne har altid været gode mod os. Især Mimi.
Det gør mig ondt, at du ikke ser Sharon mere.
Piger sladrer.
Det var jo nok uundgåeligt.
Hun er trods alt rar og fri,
og jeg stopper skjorten stramt ned i bukserne.
Pigerne sladrer, ja.
Dit hår ser pænt ud.
Der er ler i.
Elsker du dit nye værelse?
Ja, klart, jeg...
Jeg ved ikke.
Jeg skal vænne mig til det.
Det giver mening.
Claudia, din mor ringede fra hospitalet.
Mimi er vågnet.
Virkelig? -Gudskelov.
Claudia.
Jeg vidste det.
Jeg vidste, at Mimi ville klare den.
Hun åbnede øjnene og kan høre os.
Hun taler ikke endnu, men hun prøver.
Hun er derinde.
Gå ind og se hende.
Kom nu.
Mimi.
Det er mig.
Claudia.
Jeg er glad for, du er her, så jeg kan se dig.
Vi lavede kort til dig. Alle pigerne og Sam.
Han tegnede blenderen.
Er du okay?
Mit kunstshow er i morgen.
Udstillingen i det østlige Connecticut.
Du kunne komme med i en kørestol.
Jeg kunne lave en forklædning til dig med store solbriller og en paryk.
Hvad, Mimi? Jeg...
Ersken. Fersken!
En fesken?
Nej, fersken, nej.
Hvor?
Rolig, det er okay.
Nej, intet hus!
Ingen hest!
Mimi!
Hun er oprørt.
Lad hende hvile sig.
Jeg havde aldrig set hende sådan.
Jeg havde aldrig set nogen sådan.
Jeg lærte at tegne, før jeg kunne læse.
Billeder har hjulpet mig med at forstå verden.
Måske kunne de hjælpe mig med Mimi.
Måske ikke.
Det var svært at tænke på andet end Mimi.
Måske kunne udstillingen distrahere.
De er så gode, at jeg nærmest glemmer, at sukker er lovlig gift.
Ja, og de ligner noget,
fremfor kruseduller som man ikke kan se, hvad er.
Du leder efter ordet "abstrakt".
Jeg har mine præferencer.
Her kommer de.
Paola med brillerne. Hende, jeg fortalte om.
-Held og lykke, Claud. -Held og lykke.
Knæk og bræk.
Du vinder førstepræmien.
Mimi vil blive så stolt.
Hej.
Hvad laver du her?
Min søster udstiller keramik.
Kan du lide den her?
Hvad? Den her?
Hvad er det?
Åh nej.
Jeg...
Jeg tror, det er en kurv med æg.
Æg.
Farvel.
Du talte.
Det er fremskridt.
Hvorfor er jeg sådan her?
Nyt hår, nyt tøj, nyt værelse, og stadig...
Du blev ikke pludselig Stacey.
Mary Anne, må jeg spørge om noget?
Er du glad for dit værelse?
Ja...
...teoretisk set.
Jeg ved det ikke. Det føles måske ikke som...
...hjemme.
Det kan vi forsøge at ændre.
Ja, der var måske noget, du ikke var klar til at efterlade.
Skyggen på den der blev rigtig god.
Hvad var motivationen bag disse værker?
Lad mig omformulere.
Hvad håber du, disse værker siger til betragteren?
Det er...
...en pophyldest om...
...amerikansk forbrugskultur.
Hvordan det?
Jeg troede, de små rynker ville være seje.
Dine tegneevner er imponerende.
Men hvis du fortsætter med kunst, skal du spørge dig selv hvorfor.
Hvorfor dette?
Hvorfor nu?
Hvorfor dig?
Hvilke billeder skal verden se?
Hvis jeg "fortsatte" med kunst?
Mente hun, jeg burde stoppe?
Har du det bedre i dag, Mimi?
Her.
Hvad laver du?
Hjælper Mimi.
Patienter med afasi,
altså problemer med det talte sprog, som Mimi,
reagerer ofte bedre på billeder.
Hvis du tegnede noget, kunne det hjælpe Mimi med sproget.
Ja, for jeg er en dygtig tegner.
Fint.
Mimi, hvad kan jeg tegne som gør, at du bliver dig selv igen?
En sommerfugl?
En tekande?
En garnkugle?
Fersken.
Nej.
Ja, du hader ferskner.
Hest.
Hus.
Nej, kodomo, nej!
-Jeg forstår ikke... -Mimi...
Taler du om Manzanar?
Ja, Manzanar.
Jeg husker Manzanar.
Det har du talt om før.
Der var to ting, jeg vidste med sikkerhed.
At jeg var en kunstner, og at Mimi forstod mig.
Men nu vidste jeg ingen af delene.
Jeg var fri fra ham,
men han trak mig ind igen.
Det er øjnene.
De hjemsøger en.
Måske er det en Horcrux.
En sjæl er fanget inden i,
som kalder på mig.
I har nok ret.
Er det dig, Mary Anne?
ALMA 1974
Det er min mor.
Hun sover.
Mor og far er her om 20 minutter.
Ved du, hvad det var?
Jeg taler ikke japansk, husker du vel.
-Du kunne have lært det. -Hvorfor?
Mor og far taler det ikke, og Mimi blev født her.
Hun talte japansk som lille.
Det er hendes modersmål.
Sommetider efter en hjerneskade,
kommer de ældste minder frem.
Derfor kom det med Manzanar.
Hvad er Manzanar?
Claudia, helt ærligt.
-Er det et fiktivt sted som Narnia? -Det var en fangelejr.
Mimi og hendes familie var der i tre år fra hun var fem.
Under Anden Verdenskrig blev japansk-amerikanere,
amerikanske statsborgere, klassificeret som fjendtlige fremmede af USA.
Regeringen tog dem fra deres hjem og smed dem i fangelejre,
bare fordi de var japanere.
Jeg kender til fangetagningen.
Jeg vidste ikke, det skete for Mimi.
Hun nævner det kun, hvis du spørger.
Jeg har spurgt.
Var det forfærdeligt?
Da de blev anholdt,
var lejrene ikke klar.
Så i månedsvis sov de i hestestalde ved væddeløbsbanen.
Hest…
Hus...
De skulle have numre på tøjet da de ankom.
Maden var frygtelig.
Rådden, frossen. Såsom wienerpølse og frugt på dåse.
Ferskner.
Der var pigtråd,
bevæbnede vagter.
Ingen vidste noget om noget.
Så Mimi er fanget i sine værste minder for evigt?
Jeg ved, det ikke synes sådan, men det er et godt tegn.
Hun finder sig selv igen,
og hun finder tilbage til os.
Til dig.
Hvordan kan man gøre sådan mod en familie?
Og hvorfor sker det stadig i dag?
Fortiden er ikke død.
Den er ikke engang forbi.
Det var vist også et buddhistisk ordsprog,
men Janine sagde, det var fra en William Faulkner?
Det er et godt ordsprog, fordi fortiden, god og dårlig,
vil altid være hos os.
Vi må vide, hvor vi kommer fra, for at kende vejen frem...
...og de billeder vi alle bør vise verden.
Du er hjemme!
Så glade for at se dig.
Jeg ville lave et sjal, men løb tør for garn, så det er til halsen.
Tak.
Smukt.
Hej, Mimi.
Godt, du har det bedre.
Alt vel, Mimi?
Jeg... Te.
Sig, når det er klar, så tager jeg det ovenpå.
Hun har det fint.
Ja.
Det har hun.
Claudia.
-Var det... -Telefonen.
-Hvad? -Telefonen.
Telefonen!
Babysitter-Klubben. Kristy Thomas.
Hej, frk. Pike.
Sea City?
Mener du det?
-Vi må spørge. -Du godeste.
Alle otte?
En hel uges babysitting?
Tekster af: Niels M. R. Jensen