PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
DAWN A NEMOŽNÁ TROJICE
Normální mámy obvykle čekají na své dcery,
až se vrátí z rande.
Normální mámy občas stihnou vybalit krabice dřív,
než uplyne rok od stěhování do nového města.
Jenže moje máma není normální.
Moc jsem si to užila.
Ahoj, zlato.
Tak jaký to bylo?
Byl tak milý.
Tys vařila?
Krásně to voní.
Ukaž.
Fajn.
Já se tak těším!
Hrdličky ze střední se po dlouhé době zase našly.
Jako Romeo a Julie.
Akorát Romeo šel studovat práva
a znovu se sešli až ve středním věku.
Myslíš, že budeme stylový družičky?
Možná, ale já mluvila o dnešní schůzi klubu.
Aha.
Díky, že mě bereš s sebou. Těším se, že budu zas někam patřit.
- Vážně to Kristy nevadí? - Neřekla jsem jí to.
- Mary Anne! - Je na to ideální doba.
Začal nový rok. Všichni se vrátili z dovolený.
Nejdřív jednej, pak se omlouvej.
Víš, jak se na mě divně tváří.
Naštve se a nikdy mě do klubu nevezme.
Jen tě musí pořádně poznat.
Už je taková.
Uvidíš.
Jako prezidentka musím o všech hostech vědět.
Je to ve stanovách.
My máme stanovy?
V ústavě, kterou jsem psala během svátků. Koukáš někdy na mail?
Přivedla jsem Dawn, protože je to skvělá kamarádka
a výborná chůva.
Během svátků byl klid, ale teď jsou naši klienti zpět.
Potřebujeme další chůvu, abychom to stíhaly.
Jako poslední nováček jsem ráda, že je tu Dawn s námi.
A co se týče těch stanov... Je v nich, že práci dostane hlavně ten,
kdo utratil majlant za dárky a nové jezdecké boty?
Přesně! Mám na internetu objednanou ručně vyráběnou washi pásku.
Když mluvíme o nákupech, mám novinku.
Táta mi dovolil si předělat pokoj.
Jupí! Nový rok, nové já!
Nebude to nic velkýho.
Mám našetřeno z hlídání, tak bych si prý mohla něco koupit.
Třeba nový polštářky nebo super lampičku.
Pecka! Jde se hledat.
Ukážu vám svůj Pinterest. Mám tam uložený nápady ze stěhování.
Roztříděný podle barev.
Námořnická modrá je hezká.
A není na ní vidět špína.
Co to zařídit tematicky? Co máš ráda?
- Jo! - Muzikály!
Nebo textilie.
Jako pletení?
Díky bohu.
Klub na hlídání dětí.
Dobrý den, Natalie.
Dobře, podívám se.
Víte, jak jsem říkala, že chci práci? Můžu jít až příště?
Jsem sice na mizině, ale ne tak moc, abych hlídala Barrettovy.
Proč k nim nechcete jít?
Jsou to tři nezvladatelný děti
a jejich máma prochází po rozvodu fází naprostýho chaosu.
To jste s nimi rychle hotové.
Cože?
Čerstvě rozvedená máma tří dětí?
Není divu, že to nezvládá.
Tak tam jdi ty.
Znamená to, že jsem v klubu?
Zatím jen na zkoušku.
Uvidíme, jak jí to půjde,
a pak se rozhodneme.
A když bude skvělá, což bude, vezmeme ji?
A když to nedá,
aspoň nám Natalie přestane volat. Tak jako tak vyhrajeme.
Hodně štěstí. A neříkej, že jsme tě nevarovaly.
Haló, Natalie?
Já se Kristy zastrašit nenechám. Žádné výzvy se nezaleknu.
A jestli někdo ví, jak na roztržitou mámu...
já to mám z první ruky.
Cítím ducha polenty s tělem rizota.
Mami,
pokaždý, když mluvíš o duchu jídla, večeříme nejdřív v deset.
Tak si dej sváču.
Promiňte, sháním amarant a...
Pan Thompson?
Sharon, jsi to ty?
A tohle se tu děje na každém kroku. Jako by máma nikdy neodešla.
Ale já na druhou stranu pořád čekám, až mi vesmír dá znamení, že sem patřím.
Ahoj! Dlouho jsme se neviděly!
- Co ty tady? - Nakupujeme na večeři.
My taky.
- Dobrý den. - Čau.
Richie!
- Ahoj. - Sharon.
Ty jsi tu... kde já.
Oba jsme v obchodě.
A nakupujeme...
jídlo na večeři.
Nechceš... dneska přijít na večeři?
Moc rády.
Nemají tu amarant.
Vážně? To nás chtějí nechat vyhladovět?
Hrůza.
„Hlášení pro zákazníky. Amarant nehledejte, neexistuje.“
Hrozný, viď?
Dva poznatky.
První: dospělí flirtují povídáním o dávných plodinách.
A druhý: vesmír asi začal odposlouchávat můj vnitřní hlas.
Bylo to výtečný.
Nikdy jsem nechodila s chlapem, co má tak velkou sbírku zástěr.
Jestli ti tohle přijde super,
počkej, až uvidíš moje... rondony. Mary Anne, mobil ke stolu nepatří.
- Ten je můj. Vteřinku. - Jiná rodina, jiná pravidla.
Claudia píše. Má další návrh pokoje Mary Anne.
A posílá inspiraci.
Inspiraci?
Na tvůj pokoj?
Říkal jsi, že si ho můžu trochu upravit.
Holky tyhle věci baví.
Ráda jí s tím pomůžu.
Mám plnou půdu krámů. Bylo by fajn jim dát nový domov.
Ne, že to přeženeš.
Sharon, dala by sis kafe?
Pomůžu ti.
Holky, posbírejte nádobí.
Neprotestuje!
Stal se zázrak. Takový to je, když máš normální rodiče?
Taky mi to tak přišlo.
Druhý den u Barrettových
mě čekalo něco, na co jsem vůbec nebyla připravená.
Podlaha je láva!
- Láva. - Já jsem na židli v bezpečí!
- Jsem Dawn. Máte tu maminku? - Netuším.
Vypadám jako ředitelka,
co si na internetu hledá na poslední chvíli dovolenou?
Asi jo.
Pecka. Bála jsem se, že vypadám spíš jako ženská,
jejíž ex má tryskáč.
Kéž by! No nic, moc děkuju, Dano.
- Ty brečíš? - Já jsem Dawn.
Já vím proč.
Někdo tu potřebuje přebalit. Tak prosím.
Je něco, co bych měla vědět? Dodržujete nějaká pravidla?
Jdu děsně pozdě.
Už teď je mi jasný, že ti to půjde skvěle.
Dawn!
Stojíš v lávě!
Jo, jasně.
Kristy asi měla pravdu.
Natalie to moc nezvládala.
Ale v sázce bylo mé členství v KHD.
Když téhle rodině pomůžu, mohla bych získat vlastní.
„Ztratil svou kšiltovku,
ale pokračoval v cestě.“
Jak jsi to dokázala?
Jak je to možný?
Trochu jsme poklidili. Děti mi pomohly.
Páni.
Já zírám.
Byla tak nadšená, že si mě objednala i na druhý den.
A pak na další.
A další.
Polož ty nůžky!
Dawn, najdeš Buddyho meč? Neměla bych si nechat dorůst ofinu?
Třeba.
Co jít na trvalou?
Natalie byla trochu zapomnětlivá.
Tak moc, že jednou večer zapomněla přijít domů.
Ne, nemůžeš si vzít děti jen proto, že ti přijede máma.
Kde byla minulý víkend, když jsem je potřebovala někam dát?
Kde byla? Ne...
- Já už musím jít. - Ahoj.
Mami, přineseš mi vodu?
Ne, ty jsi ubohej!
Tenhle měsíc přišly peníze pozdě.
To si říkáš jejich otec?
Křiklavě žlutou, nebo holubičí šeď?
Dawn?
Nic mi není, jen jsem odpadla.
Usnula jsi i na biologii.
Paní Fairmontová si toho všimla.
To je tím, že... hlídám Barrettovy.
Já to věděla.
Ty za to nemůžeš.
Jsou příšerní.
Když přijdu, je to tam jak po zemětřesení.
Začala jsem jim pomáhat s úklidem, ale teď to Natalie vyžaduje.
Nikdy nedokáže přijít včas.
A její děti jsou nevychovaný.
To zní hrozně.
To bude dobrý. Jenom se musím vyspat a bude to...
v pohodě.
Tak to zruš.
Teď hned.
No tak, Dawn.
Takhle to dál nejde. Usínáš tu na zemi a při pitvání žab.
Ale ty děti mě potřebujou. Kdybych se na ně teď vykašlala,
bylo by to ještě mnohem horší. A taky jsem tu pořád jen na zkoušku, ne?
Co si zkusit s Natalie promluvit?
Řekni jí, co jsou tvoje povinnosti a co ne.
Jestli to třeba nebude tím, že potřebují někoho zkušenějšího,
kdo si umí nastavit jisté hranice.
No jasně! Takhle se na to musí!
Dovolím božskému světlu v duši,
aby našlo božské světlo v Kristy Thomasové.
Aby mě chtěla přijmout sama od sebe.
Kristy, víš přece, jak moc chci do klubu.
Nechci ty děti zklamat.
Ty jsi ta nejzkušenější chůva, jakou znám.
Nechceš zítra zajít k nám domů a dát mi pár tipů?
- Dobrý den. - Kristy!
Pojď ke mně.
Těší mě!
Vítejte ve městě.
- Prosím. Liz Thomasová - Těší mě. Sharon Porterová.
Napadlo mě, že vás pozdravím. Dlouho jsem chtěla ten dům do nabídky.
Tak pojďte dál.
Dům byl nějakou dobu prázdný.
Mí rodiče mají spoustu nemovitostí a neví, co s nimi.
Vážně?
Omlouvám se. Máma myslí pořád jen na práci.
Ukážete mi to tu?
Moc ráda. Tak pojďte.
Kristy, Dawn je nahoře. A zavři, prosím.
Tady dole si budu připravovat vlastní kombuchu.
Kombuchu!
Jen pro dospělé.
- Při kolika stupních začíná horečka? - 37,2 stupňů Celsia pod jazykem
a 37,7 v konečníku.
Jak uděláš dokonalou krustičku na sendviči?
Rozpálím pánev?
Majonézou, případně sojanézou, ale vždycky se zeptej, jestli můžeš vařit.
A jestli nemá dítě alergie.
Nikdy nevíš a rodiče občas zapomenou.
Tohle je maloměsto a moc možností tu nemáš,
ale můj snoubenec Watson má pár fajn kamarádů, co ještě nejsou plešatí.
Já ale někoho mám.
Dali jsme se znova dohromady.
Známe se ze střední školy.
Jdeme na to pomalu, ale...
Taková romantika.
A znám ho?
Richard Spier.
Co to bylo?
To byla určitě Kristy.
Takže Richard?
- Ty ho znáš? - Jasně.
Znám..
Promiň. Nenapadlo by mě...
že bys mohla chodit zrovna s ním.
Proč myslíš?
No, je to dobrák.
Ale ty jsi milá a volnomyšlenkářská...
a on si zastrkává košili, aby mu nelezla.
- Víš, co tím myslíš? - To dělá.
Neměl to moc lehký.
Je to pohodář a je moc milý.
Je to úplně jako dřív.
Jsem ráda, že se trochu uvolnil.
Jo.
Tak dost!
Bože!
Leknul se pískání a tu bagetu upustil.
Musíš je uklidnit, aby ti mohli říct, co se děje.
David Michael nebyl naštvaný, že je ten sýr moc žlutý.
Měl pocit, že si ho nevšímáme, a tasil chleba.
To chápu. Kdo tě naučil takhle pískat?
To je rodinný tajemství.
Řekni mi to.
Dobře. Musíš spojit prsty a dát je těsně za zuby.
Promiň. Touhle dobou mi vždycky volá táta.
- Každý den? - Skoro.
O víkendech to doháníme.
Ahoj, tati.
Ahoj, zlato! Pozdrav Guse!
Chystala se na to.
Ahoj, Gusi. Co vaříte?
Frittatu s výhonky.
Zase ses vztekal, že je zelenina moc velká?
Radši půjdu.
- Počkej. Tati, zavolám později, jo? - Ne, to nevadí.
Popovídejte si.
Možná bylo zvedání telefonů proti pravidlům,
ale Kristy nebyla jediná, kdo najednou zmizel.
Nechápu to.
Utekla od nás, jako bych jí řekla, že mám lepru.
Třeba jí bylo špatně.
Jo.
Víš, co by tomu pomohlo? Výrazná stěna.
Tu tapetu ale jen tak nepřemalujeme.
Stejně už se tady v rohu loupe.
Tak pozor.
Pojďte.
Zkuste si to.
Bože!
Super!
Co tu děláte?
Richie! Tady jsi!
Chceme to tu vymalovat.
A proto musíte strhnout tu tapetu?
Stejně už se loupala.
Chtěla jsem zkusit, jestli s ní půjde i omítka.
Mary Anne mi ale říkala, že sem dá jen nové polštáře a lampu.
Napadlo mě, že bychom se mohly s holkama vyřádit
- a vymalovat tu. - Radši jděte.
Všechny.
Nechceš to probrat?
Omlouvám se. Je dost pozdě.
Holky.
Jdeme.
Tak pojď.
Máma už ten večer nepromluvila jediný slovo.
Mrzí mě to.
Vím, že to nebylo snadný.
Ale kdyby ses podívala do mého srdce, zjistila bys...
Sakra! Nápověda!
„Jak moc tu ledvinu potřebuju, doktorko.“
Proč si to nemůžu zapamatovat?
- Můžu jít za Davidem? - Máš zaracha za vyplavení koupelny.
Byl jsem Aquaman!
Natalie... chtěla jsem s vámi mluvit.
Je úplně jak jeho táta. Když něco chce, musí být po jeho.
Jo, ale…
Dovol mu to...
a můžeš to celý vzdát.
A jednoho dne budeš sama, začínat od začátku...
chodit na konkurzy do reklam na jogurty.
Musím to zvládnout.
Chci svým dětem dokázat, že na to mám.
Vy na to máte.
Dawn.
Jsi nejlepší.
Přijdu po kryogenní masce obličeje.
Já myslela, že máte konkurz.
Až v pondělí. Musím vypadat k světu.
Pá pá.
Buddy!
Nedáme si nějakou dobrou sváču?
Buddy!
Buddy?
Buddy!
Jen klid. Chtěl si jít hrát s Davidem Michaelem.
Tak asi šel tam.
Vím, že když zavolám Kristy, nikdy mě do klubu nevezme,
ale najít Buddyho je přednější.
KRISTY THOMASOVÁ VYTÁČENÍ...
Poslouchám.
- Je u vás Buddy Barrett? - Ty ho nehlídáš?
Nechal otevřené dveře a zmizel.
Říkal, že chce jít k vám domů.
Jdu tam.
Dobrý den, tady Kristy.
S Dawn jsme hlídaly Buddyho Barretta.
- A on se ztratil. - Natalie měla vypnutý telefon
a nenechala nám žádná jiná čísla.
Kristy našla adresář a zavolala všem, ke komu by mohl jít.
Ale nikdo ho neviděl. Bála jsem se, že utekl nebo že ho unesli.
Tak Kristy zavolala na policii a já mámě.
Neboj, najdou ho.
- Co když ne? - Neboj se.
Dobrý den.
Co se to tu děje?
Pane, ukažte mi doklady, prosím.
- Dobře. - Tati!
Mám tě ráda!
Já tebe taky, opičko moje.
Dawn, kdybys viděla, jak mi to na plavání šlo!
Přeplaval jsem celý bazén na jeden nádech.
Jsem Hamilton Barrett.
Táta Buddyho.
Byl jsem tu vyzvednout Buddyho na plavání. Jako vždycky.
Natalie ti to neřekla?
Cože?
Ne. Asi musela...
Zapomenout. Jak jinak. Že mě to vůbec překvapuje.
Byl venku a já myslel, že na mě čeká.
Posílá ho tam, abychom se nemuseli vidět.
Nevěděl jsem, že tu má chůvu.
Moc se omlouvám.
Musíš být hrozně vyděšená.
- To je Marnie. Dojdu... - Ne, já jdu.
Ještě na vás máme pár otázek. Měli bychom to probrat s vaší ženou.
Jistě, rád pomůžu.
Hned se vrátím.
Koukneme na sestřičku.
Na sestřičku!
Věřila bys tomu?
Natalie mi neřekla, že Buddy chodí s tátou na plavání.
To jsem měla její dítě předat cizímu chlapovi,
zatímco si ona nechává zmrazit obličej?
Holky!
- Všechno v pohodě? - Jo!
Nechápala jsem, co se děje. Ale pak jsem si vzpomněla,
co mi řekla jedna zkušenější chůva.
Promiň. Chtěla jsem tě uklidnit, abys mi řekla, co se děje.
Jako David Michael s bagetou.
Jeho táta.
Byl celou dobu s tátou.
Všichni tátové chtějí trávit čas se svými dětmi.
Pan Barrett chodí s Buddym na plavání.
Táta Mary Anne by byl nejradši pořád jen s ní.
A tvůj táta ti neustále volá, ale ten můj...
Vykašlal se na mě.
Ani nevím, kde je.
Už rok a půl mi ani nezavolal.
Každý záchvat vzteku má nějaký důvod.
Podívej se na mě.
Máš tolik fajn lidí, kteří s tebou chtějí být.
Mámu, bráchy,
klub...
Mary Anne.
Máma má Watsona. Bráchové mají jeden druhého.
A Mary Anne má tebe.
To ale neznamená, že tě nemá ráda.
Pořád je tvá kamarádka.
A já taky.
Jakto?
Vždyť jsem na tebe byla zlá.
To nevadí.
Obě jsme silné ženy s vlastním názorem.
Nemůžeš si do klubu pustit jen tak někoho.
Říkala jsem si, že bych tě měla přijmout.
Už žádná podmínka?
Ale potřebuješ funkci.
Zástupce referenta.
Budeš dělat všechno. Protože to zvládneš.
Jsi dost svá a máš vlastní hlavu.
- Asi bych to tu měla uklidit. - Natalie si toho ani nevšimne.
Děkuju.
Není zač.
Rodiče si vybírat nemůžeme.
Nedají se vyměnit.
Ahoj. Už je večeře.
Jdi pryč.
Když máte štěstí a máte vůbec nějaké.
Rodičovství nemá žádné stanovy.
Ani pravidla.
Ani ústavu, kterou si můžete číst o prázdninách.
Zkus lilek. Je to symfonie!
„Natalie Barrettová“? To ne!
Dobrý den, jsem máma Dawn.
Mami.
Omlouvám se, Dawn teď nemůže. Je ještě dítě a má vlastní život.
Až si dáte dokupy ten váš, můžete se mé dceři omluvit.
- Mohla jsem jí to říct sama. - Já vím, ale já jsem tvoje máma.
A jednou za čas se o tebe chci starat.
Rodiče jsou staří blázni, co se snaží ze všech sil.
Dej si lilek.
Stejně jako my všichni.
Dobře.
Tři, dva, jedna.
Jen si dej!
Překlad titulků: Anna Hulcová