‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎DAWN ȘI CEI TREI IMPOSIBILI
‎Mamele normale ar trebui ‎să-și aștepte fetele
‎când au ieșit la prima întâlnire.
‎De asemenea, mamele normale despachetează
‎în același an în care se mută ‎într-un oraș nou.
‎Mama mea numai normală nu e.
‎A fost fantastic.
‎Bună, draga mea!
‎Cum a fost?
‎A fost atât de drăguț!
‎Ai gătit?
‎Miroase delicios.
‎Dă-mi voie mie.
‎Bine.
‎Ce palpitant!
‎Știu! Foști iubiți în liceu, acum reuniți.
‎E ca în ‎Romeo și Julieta,
‎dacă Romeo ar fi crescut, ‎ar fi făcut Dreptul
‎și ar fi reluat legătura cu Julieta ‎la vârsta a doua.
‎Vom avea rochii ‎de domnișoare de onoare identice?
‎Poate, dar tocmai discutam ‎despre întâlnirea clubului.
‎Da.
‎Mulțumesc că mă iei cu tine. ‎Va fi frumos să mă simt parte din ceva.
‎Sigur Kristy nu e împotrivă?
‎Nu i-am spus.
‎Mary Anne!
‎Dar e la țanc.
‎E un an nou. ‎Toată lumea s-a întors din vacanță.
‎Întâi acționez și cer iertare mai târziu.
‎Dar știi că se poartă ciudat cu mine.
‎O va lua razna ‎și nu voi mai putea intra în CG.
‎Trebuie doar să te cunoască.
‎Așa e ea.
‎O să vezi.
‎Ca președintă, eu aprob invitații.
‎E în statut.
‎Acum avem și statut?
‎Da, în constituția scrisă în vacanță. ‎Nu-ți verifici e-mailul?
‎Am adus-o pe Dawn ‎fiindcă e o prietenă grozavă
‎și o dădacă grozavă.
‎De sărbători n-a fost activitate, ‎dar clienții s-au întors.
‎Ne trebuie încă o dădacă. ‎Altfel, ne-am forța.
‎Fiind și eu nouă în oraș, ‎sunt încântată că Dawn e aici.
‎Cât despre statut, există ceva ‎despre slujbe pentru membrele
‎care au cheltuit prea mult ‎pe cadouri sau cizme?
‎Sunt de acord. Am pus ochii ‎pe o rolă de bandă ‎washi ‎artizanală.
‎Apropo de cumpărături,
‎am niște vești.
‎Tata mă lasă să-mi redecorez camera.
‎Da! Un nou an, o nouă Mary Anne.
‎Nimic major.
‎Am niște bani puși deoparte ‎și a zis că-mi pot cumpăra câte ceva.
‎Niște perne noi, poate o veioză nouă?
‎Tare! Hai să căutăm.
‎Intru în contul meu.
‎Am niște modele de când m-am mutat, ‎ordonate după paleta culorilor.
‎Bleumarin ar fi frumos.
‎Și ascunde mizeria.
‎Ce zici de o tematică? ‎Ceva personal, care-ți place?
‎- Da. ‎- Musicaluri de Broadway.
‎Sau textilele.
‎Ce? Fire de tricotat?
‎Slavă Domnului!
‎Da, Clubul guvernantelor.
‎Bună, Natalie.
‎Bine, verific.
‎Știți c-am zis că-mi trebuie o slujbă? ‎Pot s-o iau pe următoarea?
‎Da. Sunt falită, dar nu atât ‎încât să merg la familia Barrett.
‎Care e problema?
‎Cei trei copii sunt niște zvăpăiați,
‎iar mama lor e cam distrusă ‎după divorțul recent.
‎E o descriere depreciativă.
‎Poftim?
‎Proaspăt divorțată și mamă cu trei copii?
‎Sigur că se simte copleșită.
‎Atunci, de ce nu iei tu slujba?
‎Deci sunt în club?
‎Posibil. Pe perioadă de probă.
‎Vedem cum se descurcă,
‎apoi vom decide.
‎Deci, dacă se descurcă excelent, ‎ceea ce e sigur, intră în club?
‎Iar dacă o dă în bară, ‎Natalie nu va mai apela în veci la noi.
‎Toată lumea câștigă.
‎Îți urez baftă,
‎dar ai fost avertizată.
‎Bună, Natalie.
‎Kristy nu mă putea intimida.
‎Sunt o fire liniștită, ‎dar nu mă sperie provocările.
‎În plus, dacă e vorba de strunit ‎o mamă dezorganizată,
‎să spunem că am exersat cu o maestră.
‎Simt o combinație între spiritul mălaiului ‎și consistența orezului.
‎Mamă, când vorbești ‎despre spiritul mâncării,
‎nu mâncăm până la ora zece.
‎Hai, ia o gustare din poșetă.
‎Fiți amabil, caut amarant...
‎Dle Thompson?
‎Micuța Sharon, tu ești?
‎Asta se întâmplă peste tot în Stoneybrook. ‎Parca nici n-a plecat de aici.
‎Eu, pe de altă parte,
‎încă aștept ca universul să-mi dea ‎un semn că aici e locul meu.
‎Bună!
‎Nu ne-am văzut de mult.
‎- Ce faci aici? ‎- Cumpărături pentru cină.
‎Și noi.
‎- Bună! ‎- Bună.
‎Richie!
‎Bună...
‎Sharon!
‎Ești aici, unde sunt și eu. La magazin.
‎Cumpărăm diverse
‎pentru cină.
‎Ați vrea să veniți la cină diseară?
‎Ne-ar face plăcere.
‎Nu am găsit amarant.
‎N-au amarant?
‎Păi vor să flămânzim?
‎Zău așa!
‎”Stimați clienți,
‎nu mai căutați amarant, nu avem.” ‎Nu-i așa?
‎Nu? Serios.
‎Două lucruri.
‎Unu: adulții flirtează ‎vorbind despre semințe străvechi.
‎Și doi:
‎universul îmi ascultă monologul interior.
‎A fost delicios.
‎Și nu cred că am mai ieșit cu cineva ‎cu așa o colecție de șorțuri.
‎Dacă asta te-a impresionant,
‎o să-ți placă la nebunie... ‎tunicile de bucătar.
‎Mary Anne, fără telefon la masă.
‎E al meu, de fapt. Imediat.
‎Altă familie, alte reguli.
‎Claudia: „Planuri ‎pentru camera lui Mary Anne.”
‎A trimis niște colaje ca inspirație.
‎Colaje? Pentru camera ta.
‎Ai zis că pot schimba câte ceva, mai știi?
‎E un proiect distractiv ‎și le-aș ajuta cu plăcere.
‎Am o mansardă plină de lucruri ‎care-și caută casă nouă.
‎Dar nu exagera.
‎Sharon, îți fac o cafea?
‎Lasă-mă să te ajut.
‎Fetelor, strângeți masa.
‎E sănătos!
‎E un miracol.
‎Așa e când ai părinți normali?
‎Așa părea, cel puțin.
‎A doua zi, la familia Barrett,
‎nu eram pregătită pentru ce mă aștepta.
‎Podeaua e din lavă!
‎- Lavă. ‎- Sunt în siguranță, sunt pe scaun.
‎- Eu sunt Dawn. Mama voastră e aici? ‎- Nu știu.
‎Ținuta asta îți evocă
‎o directoare care rezervă online ‎un sejur de ultim moment?
‎Sigur, așa cred...
‎Perfect. Am o probă și nu vreau
‎să pară că spun ‎„fostul meu are avion particular”.
‎Aș vrea eu... Mulțumesc mult, Dana.
‎- Plânge puiul meu. ‎- Mă cheamă Dawn, de fapt.
‎Știu, draga mea.
‎Cineva vrea un scutec nou. Așa!
‎E ceva ce ar trebui să știu?
‎Regulile casei?
‎Deja am întârziat.
‎Te vei descurca excelent, știu asta deja.
‎Dawn!
‎Ești în lavă!
‎Da.
‎Poate Kristy avea dreptate.
‎Natalie era cam împrăștiată.
‎Dar era în joc intrarea mea în CG.
‎Dacă pot ajuta familia asta, ‎aproape că voi câștiga o alta.
‎„Îi lipsea șapca de baseball,
‎dar tot mergea înainte.”
‎- Dawn, cum? ‎- N-o știu pe asta.
‎Serios, cum?
‎Cu puțină muncă.
‎Dar m-au ajutat și ei.
‎Sunt impresionată.
‎A fost atât de impresionată, ‎încât m-a chemat și a doua zi.
‎Și următoarea.
‎Pune foarfeca jos!
‎Dawn, unde e sabia lui Buddy?
‎Să-mi las bretonul să crească?
‎Sigur.
‎Sau permanent, mai bine.
‎Natalie era cam uitucă.
‎Atât de uitucă, ‎încât uita să se mai întoarcă acasă.
‎Nu poți lua copiii ‎doar pentru că mama ta e în oraș.
‎Unde a fost weekendul trecut, ‎când aveam nevoie să iei copiii?
‎Unde era atunci? Nu...
‎- Trebuie să plec. ‎- Bună!
‎Mami, vreau niște apă.
‎Ești absolut penibil. ‎Cecul tău a întârziat o săptămână.
‎Ce spune asta despre tine ca tată?
‎Așadar, galben-acid sau gri-porumbel?
‎Dawn?
‎Sunt bine, am ațipit.
‎Ai adormit la ora de biologie azi. ‎Dna Fairmont a observat.
‎E din cauza...
‎familiei Barrett.
‎Știam eu.
‎Nu e vina ta.
‎Sunt imposibili.
‎Când pleacă Natalie, ‎casa arătă ca după cutremur.
‎La început, am făcut ordine ca s-o ajut, ‎dar acum se așteaptă la asta.
‎Nu se întoarce acasă la timp
‎și copiii nu au pic de disciplină.
‎Sună oribil.
‎Va fi bine.
‎Voi dormi puțin...
‎și va fi bine.
‎Anulează!
‎Acum.
‎Serios, Dawn.
‎Nu poți trăi așa,
‎adormind pe colțul patului ‎sau când diseci broaște.
‎Copiii au nevoie de mine. ‎Dacă i-aș lăsa baltă acum,
‎toată situația s-ar înrăutăți.
‎Și sunt încă în perioada de probă, nu?
‎Ai putea vorbi cu Natalie.
‎Discutați ce e în regulă să aștepte ‎de la o dădacă.
‎Sau poate că familia are nevoie ‎de cineva mai experimentat,
‎cineva care poate impune niște limite.
‎Desigur! Acesta era răspunsul.
‎Să permit scânteii divine din mine
‎să recunoască scânteia divină ‎din Kristy Thomas.
‎Să o supun prin respect.
‎Kristy, știi cât de mult vreau să intru ‎în club.‎ ‎Nu vreau să dezamăgesc copiii.
‎Ești cea mai experimentată dădacă ‎pe care o cunosc.
‎Ce-ar fi să vii mâine la mine, ‎ca să-mi dai niște sfaturi?
‎Bună, Kristy!
‎Vino aici.
‎Ce bine îmi pare!
‎Bun venit în cartier!
‎- Poftim. Sunt Liz Thomas. ‎- Încântată. Sharon Porter.
‎Voiam să trec să vă salut.
‎Am încercat luni întregi ‎să pun casa pe piață.
‎Intrați.
‎Casa a fost goală o vreme.
‎Ai mei au multe proprietăți ‎cu care nu știm ce să facem.
‎Nu știam.
‎Scuze, mama își face relații ‎cum alții respiră.
‎Îmi faci un tur?
‎Cu plăcere. Pe aici.
‎Kristy, Dawn e sus. Închide ușa, te rog.
‎Aici vreau să-mi prepar propria ‎kombucha.
‎Kombucha!
‎Doar pentru adulți.
‎La ce temperatură ai febră, oficial?
‎La 37,7 grade sub limbă
‎și la 38 de grade în fund.
‎Da. Cum faci crusta perfectă ‎la brânză prăjită?
‎Cu o tigaie fierbinte?
‎Maioneză, chiar și vegetariană,
‎dar întreabă mereu ‎dacă poți folosi aragazul.
‎Și despre alergii alimentare.
‎Se poate ca un părinte să uite ‎să-ți spună.
‎E un oraș mic, deci nu sunt multe opțiuni,
‎dar Watson, logodnicul meu, ‎are prieteni decenți și nu sunt toți chei.
‎De fapt, mă văd cu cineva.
‎Sau ne vedem din nou, de fapt.
‎Ne știm din liceu.
‎O luăm încet, dar...
‎Sună romantic.
‎Îl cunosc cumva?
‎Richard Spier?
‎Ce-a fost asta?
‎Kristy, sunt sigură.
‎Richard, zici?
‎- Da, îl cunoști ? ‎- Da.
‎Da.
‎Îmi pare rău. Nu e...
‎tocmai persoana ‎cu care mi te imaginez, înțelegi?
‎De ce spui asta?
‎E bine intenționat.
‎Tu ești atât de drăguță și liberă,
‎iar e strict ca în armată.
‎- Înțelegi? ‎- Așa e.
‎Dar a trecut prin multe
‎și e liniștit și foarte amabil.
‎- Ca atunci când eram copii... ‎- Mă bucur să aud că iese din carapace.
‎Da.
‎Bine!
‎Doamne!
‎Șuieratul l-a speriat ‎și a aruncat bagheta.
‎Trebuie să-i calmezi ‎ca să-ți spună care e problema.
‎David Michael nu era supărat ‎că brânza era prea galbenă.
‎Se simțea ignorat ‎și a folosit pâinea ca armă.
‎Absolut.
‎Cum fluieri așa?
‎E un secret de familie.
‎Hai, zău așa!
‎Bine. Ții degetele așa
‎și pe apeși în spatele dinților.
‎Scuze, tata mă sună mereu pe la ora asta.
‎- În fiecare zi? ‎- Aproape.
‎Încercăm să vorbim mai mult în weekend.
‎Bună, tati!
‎Bună, scumpo! Salută-l pe Gus.
‎Asta urma să facă.
‎Bună, Gus! Ce gătiți?
‎Frittata cu lăstari de mazăre.
‎Faci urât ‎legat de mărimea legumelor tocate?
‎Ar trebui să plec.
‎Stai. Tati, te sun mai târziu?
‎Nu, e în regulă.
‎Vorbește cu el.
‎Poate că apelul a fost ‎împotriva regulilor,
‎dar s-a făcut nevăzută și cu altă ocazie.
‎Nu știu.
‎A plecat de la mine ‎de parcă i-am spus că am lepră.
‎Poate nu se simțea bine.
‎Da.
‎Știi ce ar sări în ochi? ‎Un perete declarativ.
‎Dar nu putem picta ‎peste marginea tapetului.
‎Începe să se dezlipească în colț.
‎Să vedem.
‎Ia să văd!
‎Urcă.
‎Doamne!
‎Așa!
‎Ce se întâmplă?
‎Richie, aici erai!
‎Vrem să pictăm peste margine.
‎Rupând tapetul de pe pereții casei mele?
‎Tată, deja se dezlipea.
‎Am vrut să mă asigur ‎că nu desprind tencuiala.
‎Eu și fiica mea am vorbit
‎despre perne și o veioză.
‎Richard, m-am gândit că ar fi distractiv ‎să decorăm între noi, ca fetele...
‎- În culori vii... ‎- Mai bine plecați.
‎Toate.
‎- Am putea să vorbim despre asta. ‎- Îmi pare rău, cred că e prea târziu.
‎Fetelor.
‎Să mergem.
‎Haide, scumpo.
‎Mama n-a mai spus nimic tot restul nopții.
‎Îmi pare rău.
‎Știu că nu a fost ușor.
‎Dar, dacă mi-ai vedea sufletul,
‎ai înțelege...
‎La naiba! Replica!
‎„Ai înțelege câtă nevoie am ‎de rinichiul ăsta, dr. Blatchton.”
‎De ce mă tot opresc la replica asta?
‎- Pot să mă joc cu David Michael? ‎- Ai inundat baia, ești pedepsit.
‎Eram Aquaman!
‎Natalie...
‎voiam să discut cu tine.
‎E leit taică-său.
‎Face ce vrea și când vrea el.
‎Da, dar...
‎Și îi faci voia,
‎dar apoi ajungi să renunți la tine.
‎Și apoi, într-o zi, ‎o iei singură de la capăt,
‎dând probe pentru reclame la iaurt.
‎Dar trebuie să reușesc.
‎Trebuie să le arăt copiilor ‎că pot realiza ceva.
‎Sigur că da.
‎Dawn.
‎Ești nemaipomenită.
‎Mă întorc ‎după tratamentul facial criogenic.
‎Credeam că ai o probă.
‎Luni. Trebuie să arăt bine.
‎Pa!
‎Auzi, Buddy!
‎Vrei o gustărică britanică?
‎Buddy!
‎Buddy?
‎Buddy!
‎Buddy?
‎În regulă. Voia să se joace ‎cu David Michael,
‎așa că s-a dus la el, probabil.
‎Știam că, dacă o sun pe Kristy, ‎nu mai intru în club,
‎dar ce conta era să-l găsesc pe Buddy.
‎La telefon.
‎- Buddy Barrett e la tine? ‎- Nu ai tu grijă de el?
‎Ușa din spate e deschisă și el nu e aici. ‎A zis că vrea să meargă la tine.
‎Vin imediat.
‎Bună, sunt Kristy.
‎Eu și Dawn aveam grijă de Buddy Barrett, ‎iar el a plecat...
‎Natalie avea telefonul închis ‎și, evident, nu ne-a lăsat alte numere.
‎Kristy a găsit agenda școlii ‎și a sunat oriunde credea că ar fi ajuns.
‎Nu-l văzuse nimeni.
‎Mă temeam că a fugit sau a fost răpit.
‎Așadar, Kristy a sunat la poliție, ‎iar eu am sunat-o pe mama.
‎Îl vor găsi, draga mea.
‎- Și dacă nu? ‎- Îl vor găsi.
‎Salutare!
‎Ce se întâmplă?
‎Domnule, vă rog să vă prezentați.
‎- Bine. ‎- Tati!
‎Te iubesc!
‎Și eu te iubesc, prichindel.
‎Dawn, trebuia să mă vezi azi ‎la cursul de înot.
‎Mi-am ținut respirația o tură întreagă.
‎Sunt Hamilton Barrett.
‎Tatăl lui Buddy.
‎L-am luat acum câteva ore ‎la cursul de înot, ca de obicei.
‎Nu ți-a spus Natalie?
‎Poftim?
‎Nu. Cred că...
‎A uitat. Da.
‎Bineînțeles. Nu mă miră.
‎Buddy era afară. Credeam că mă așteaptă.
‎Mama lui face asta uneori, ‎ca să nu ne mai intersectăm.
‎Nu știam că are dădacă.
‎Îmi pare rău. ‎Cred că te-ai speriat groaznic.
‎E Marnie...
‎Mă duc eu la ea.
‎Mai avem câteva întrebări ‎și ar trebui să vorbim cu fosta soție.
‎Desigur, orice e nevoie.
‎Mă întorc imediat.
‎Hai la surioara ta.
‎Hai la surioara mea.
‎Hai la surioară.
‎Îți vine să crezi?
‎Natalie nu mi-a spus ‎că tatăl lui Buddy îl duce la înot?
‎Deci trebuia să predau un copil ‎unui necunoscut,
‎în timp ce ea își congelează fața?
‎Fetelor!
‎- E totul în regulă? ‎- Da.
‎Nu știam ce se întâmplă.
‎Dar, apoi,
‎mi-am amintit ce mi-a spus ‎o dădacă înțeleaptă și experimentată.
‎Îmi pare rău.
‎Liniștește-te și spune-mi ‎ce s-a întâmplat.
‎Ca atunci, cu David Michael și pâinea.
‎Tatăl lui.
‎Era cu tatăl lui tot timpul.
‎Toți tații din jur vor să petreacă timp ‎cu copiii lor.
‎Dl Barrett îl duce pe Buddy la înot.
‎Tatăl lui Mary Anne o vrea acasă cu el ‎în fiecare secundă,
‎iar tatăl tău te sună mereu, ‎pe când tatăl meu...
‎Tatăl meu m-a abandonat.
‎Nu știu unde e.
‎Nu m-a sunat de un an și jumătate.
‎În spatele fiecărei crize ‎se ascunde altceva.
‎Kristy, uită-te la mine.
‎Ai mulți oameni ‎care vor să fie în viața ta.
‎Mama ta, frații tăi,
‎clubul nostru,
‎Mary Anne.
‎Mama îl are pe Watson. ‎Frații mei se au unul pe altul.
‎Mary Anne te are pe tine.
‎Asta nu înseamnă că te iubește mai puțin.
‎E încă prietena ta.
‎Și eu la fel.
‎Dar...
‎am fost foarte răutăcioasă cu tine.
‎E în regulă.
‎Suntem amândouă femei puternice, ‎cu personalitate.
‎Și nu poți primi chiar pe oricine în CG.
‎Cred că pe tine ar trebui să te primim.
‎Gata perioada de probă?
‎Îți trebuie un titlu.
‎Directoare alternativă.
‎Adică vei face de toate. Pentru că poți.
‎Ești genul alternativ,
‎în stilul anilor '90.
‎Ar trebui să strâng aici.
‎Natalie nici nu va observa.
‎Mulțumesc.
‎Cu plăcere.
‎Nu ne putem alege părinții.
‎Ei rămân aceiași.
‎E ora cinei.
‎Pleacă.
‎Dacă ai noroc să îi ai, oricum ar fi.
‎Nu există un statut ‎când ești mamă sau tată.
‎Nu există reguli.
‎Nici o constituție scrisă, ‎pe care s-o citești în vacanță.
‎Încearcă vânăta. E o simfonie.
‎Natalie Barrett? Nu se poate...
‎Sunt mama lui Dawn.
‎Mamă!
‎Dawn nu poate vorbi momentan. ‎E un copil care are propria viață.
‎Tu pune-ți viața în ordine, ‎apoi îi poți cere scuze fiicei mele.
‎Puteam să-i spun eu asta.
‎Știu, draga mea, dar sunt mama ta
‎și, din când în când, ‎vreau să am grijă de tine.
‎Părinții sunt niște ciudați mai în vârstă, ‎care se străduiesc.
‎Gustă vânăta.
‎Ca noi toți.
‎Bine.
‎Trei, doi, unu.
‎Mănâncă!
‎Subtitrarea: Marian Mangalagiu