‫- דון -‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- דון והשלישיה הבלתי אפשרית -‬
‫אימהות רגילות אמורות לחכות ערות לבנות שלהן‬
‫כשהן יוצאות לדייט ראשון.‬
‫אימהות רגילות לפעמים אפילו פורקות ארגזים‬
‫באותה השנה של מעבר לצד השני של המדינה,‬ ‫לעיירה חדשה.‬
‫אימא שלי לא רגילה בשום צורה.‬
‫זה היה נפלא.‬
‫היי, מותק.‬
‫היי, איך היה?‬
‫הוא היה כל כך נחמד.‬
‫בישלת?‬
‫מריח ממש טעים.‬
‫הרשי לי.‬
‫בסדר.‬
‫אני כל כך מתרגשת.‬
‫אני יודעת! אהובי עבר מהתיכון, שהתאחדו.‬
‫זה כמו רומיאו ויוליה,‬
‫אבל אם רומיאו גדל,‬ ‫ואז הלך לבית ספר למשפטים,‬
‫ואז התחבר מחדש עם יוליה בגיל העמידה.‬
‫נראה לך שיתאימו לנו שמלות שושבינה?‬
‫אולי, אבל בעצם‬ ‫דיברתי על הפגישה הזו של המועדון.‬
‫כן.‬ ‫-אני מאוד מעריכה את זה שאת מביאה אותי.‬
‫יהיה ממש נחמד להרגיש שוב חלק ממשהו.‬
‫את בטוחה שזה בסדר עם קריסטי?‬
‫לא אמרתי לה.‬
‫אבל... מרי אן!‬
‫זה תזמון מושלם.‬
‫זו שנה חדשה.‬
‫כולן חזרו מחופשה.‬
‫קודם לפעול, ואז לבקש מחילה אחר כך.‬
‫אבל את יודעת איזו מוזרה היא איתי.‬
‫היא תתחרפן.‬
‫ואז לעולם לא אוכל להצטרף למב"ס.‬
‫היא רק צריכה להכיר אותך.‬
‫היא כזאת.‬
‫את תראי.‬
‫כנשיאה, צריך לבדוק איתי לגבי כל אורח.‬
‫זה בחוקי העזר.‬
‫יש לנו חוקי עזר עכשיו?‬
‫כן, בחוקה של המועדון שכתבתי בחופשה.‬
‫את לא בודקת אימייל?‬
‫הבאתי איתי את דון היום כי היא חברה נהדרת‬
‫ובייביסיטר נהדרת.‬
‫המצב היה שקט במהלך החגים,‬ ‫אבל עכשיו הלקוחות שלנו חזרו.‬
‫נזדקק לעוד בייביסיטר,‬ ‫או שיהיה לנו עמוס מדי.‬
‫ובכן, בתור הבחורה החדשה האחרונה בעיר,‬ ‫אני שמחה שדון כאן.‬
‫ובנוגע לחוקי העזר האלה,‬
‫יש משהו לגבי להעביר עבודה‬ ‫לחברות שבזבזו‬
‫הרבה יותר מדי על מתנות לחגים‬ ‫או מגפי רכיבה חדשות?‬
‫כנ"ל. יש לי גליל של נייר וואשי בעבודת יד‬ ‫ששומרים לי בחנות האומנות.‬
‫אם כבר מדברים על קניות,‬
‫יש לי חדשות.‬
‫אבא שלי סוף סוף הסכים שאעצב קצת את החדר.‬
‫כן!‬
‫שנה חדשה, את חדשה.‬
‫שום דבר רציני.‬
‫חסכתי קצת כסף מהבייביסיטר,‬ ‫אז הוא אמר שאוכל לקנות כמה דברים חדשים.‬
‫אולי כריות חדשות, מנורה חדשה ומגניבה?‬
‫מדליק. בואו נרפרף.‬
‫טוב, אני אפתח את הפינטרסט שלי.‬
‫עוד יש לי כמה לוחות ששמרתי מהמעבר,‬
‫מסודרים לפי צבע.‬
‫כחול כהה זה נחמד.‬
‫והוא מסתיר את הלכלוך.‬
‫מה דעתך על נושא? משהו אישי שאת אוהבת?‬
‫כן.‬ ‫-מחזות זמר בברודוויי.‬
‫או בדים.‬
‫מה, כמו צמר?‬
‫תודה לאל.‬
‫מועדון הבייביסיטריות, שלום.‬
‫היי, נטלי.‬
‫בסדר, אני אבדוק.‬
‫זוכרות שאמרתי שאני צריכה עבודה?‬
‫אפשר לקחת את הבאה, במקום?‬
‫כן, אני מרוששת,‬ ‫אבל לא מספיק בשביל לעבוד בשביל הבארטים.‬
‫מה הבעיה עם הבארטים?‬
‫שלושת הילדים יצאו מכלל שליטה,‬
‫והאימא נמצאת בשלב "כדור ההריסה"‬ ‫של גירושים טריים.‬
‫זה די מקטין.‬
‫סליחה?‬
‫כלומר, גירושים טריים? אימא לשלושה ילדים?‬
‫ברור שהיא מרגישה המומה.‬
‫אז למה שלא תיקחי את העבודה?‬
‫זה אומר שאני במועדון?‬
‫אולי. על תנאי.‬
‫נראה איך הולך לה...‬
‫ואז נקבל החלטה סופית.‬
‫אז אם היא נהדרת, והיא תהיה, היא בפנים?‬
‫ואם היא תכשל,‬
‫נטלי תאבד את המספר שלנו לנצח.‬
‫כולם מרוויחים.‬
‫בהצלחה,‬
‫ואל תגידי שלא הזהירו אותך.‬
‫היי, נטלי.‬
‫קריסטי לא עמדה להפחיד אותי.‬
‫אני שלווה, אבל אני לא מתחמקת מאתגר.‬
‫חוץ מזה,‬ ‫אם מישהו ידע איך להתמודד עם אימא מבולגנת,‬
‫בואו נגיד שלמדתי מהמומחית.‬
‫אני מרגישה רוח של פולנטה עם גוף של ריזוטו.‬
‫אימא,‬
‫בכל פעם שאת מדברת על רוח של מנה,‬
‫אנחנו לא אוכלות עד עשר.‬
‫הנה. קחי חטיף ארנק.‬
‫סליחה, אני מחפשת את האמרנט, ואני...‬
‫מר תומפסון?‬
‫שרון הקטנה, זאת את?‬
‫זה קורה בכל מקום בסטוניברוק.‬
‫זה כאילו שהיא מעולם לא עזבה.‬
‫אני, מצד שני,‬
‫אני עדיין מחכה שהיקום‬ ‫ייתן לי סימן שאני שייכת לכאן.‬
‫היי!‬
‫מזמן לא התראינו.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫קניות לארוחת ערב.‬
‫גם אנחנו.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫ריצ'י!‬
‫היי.‬
‫שרון.‬
‫את כאן, איפה שאני.‬
‫בחנות, בחנות הקניות.‬
‫אנחנו עושים קניות.‬
‫קונים אוכל לארוחת ערב.‬
‫תרצו להצטרף אלינו לארוחת ערב?‬
‫נשמח מאוד.‬
‫אין להם אמרנט.‬
‫אין אמרנט?‬
‫מה הם מצפים שנעשה, נגווע ברעב?‬
‫כאילו, נו באמת!‬
‫"לתשומת לב הקונים.‬
‫תפסיקו לחפש אמרנט. זה לא קיים". נכון?‬
‫נכון? אני יודע.‬
‫שני דברים:‬
‫ראשית, מבוגרים מפלרטטים‬ ‫על ידי דיבור על דגנים עתיקים,‬
‫ושנית,‬
‫ייתכן שהיקום צותת למונולוג הפנימי שלי.‬
‫זה היה טעים מאוד.‬
‫ואני לא חושבת שאי פעם יצאתי עם גבר‬
‫שיש לו אוסף סינרים כל כך נרחב.‬
‫טוב, אם זה הרשים אותך,‬
‫את תאהבי את...‬
‫מקטורני השף שלי.‬
‫מרי אן, בלי טלפון בשולחן.‬
‫האמת שזה שלי. רגע.‬
‫משפחות שונות, כללים שונים.‬
‫קלאודיה. "עוד תוכניות לחדר של מרי אן".‬
‫והיא שלחה כמה לוחות מצבי רוח.‬
‫לוחות מצבי רוח?‬
‫לחדר שלך?‬
‫אמרת שאני יכולה לשנות כמה דברים, זוכר?‬
‫זה כזה פרויקט כיפי לבנות,‬
‫ואני אשמח לעזור.‬
‫יש לי עליית גג מלאה בדברים‬ ‫שאשמח למצוא להם בית חדש.‬
‫רק אל תגזימי.‬
‫שרון, אפשר להציע לך קפה?‬
‫הרשה לי לעזור.‬
‫ובנות, תפנו את הכלים.‬
‫הוא שפוי!‬
‫זה נס.‬
‫ככה זה כשיש הורים נורמליים?‬
‫זה בהחלט הרגיש כך.‬
‫למחרת אצל משפחת בארט,‬
‫הייתי לחלוטין לא מוכנה למצב אליו נכנסתי.‬
‫הרצפה היא לבה!‬
‫לבה.‬ ‫-אני בטוחה, אני על הכיסא.‬
‫אני דון. אימא שלך פה?‬
‫אני לא יודע.‬ ‫-האם המראה הזה אומר,‬
‫"מנהלת שמשתמשת באתר טיולים‬ ‫כדי להזמין חופשה ברגע האחרון"?‬
‫בטח, נדמה לי?‬
‫נהדר. כי יש לי אודישן וחששתי‬
‫שזה קצת יותר מדי "לאקס שלי יש מטוס".‬
‫הלוואי. בכל מקרה, תודה רבה, דיינה.‬
‫התינוקת שלי בוכה.‬ ‫-שמי דון, למעשה.‬
‫אני יודעת למה.‬
‫מישהי צריכה החלפת חיתול. בבקשה.‬
‫יש משהו שאני צריכה לדעת?‬
‫יש חוקי בית?‬
‫אני כבר מאחרת.‬
‫את תהיי מדהימה. אני כבר יכולה לראות.‬
‫דון!‬
‫את בלבה!‬
‫נכון.‬
‫אולי קריסטי צדקה.‬
‫נטלי הייתה ממש מפוזרת.‬
‫אבל החברות שלי במב"ס הייתה תלויה בזה.‬
‫אם אוכל לעזור למשפחה הזו,‬
‫כמעט אקבל אחת משלי.‬
‫"לא היה לו את כובע הבייסבול שלו,‬
‫אבל הוא המשיך ללכת."‬
‫דון, איך?‬ ‫-אני לא מכירה את זה.‬
‫כלומר, איך?‬
‫קצת מאמץ.‬
‫הילדים עזרו.‬
‫וואו.‬
‫התרשמתי מאוד.‬
‫היא כל כך התרשמה‬ ‫שהיא ביקשה ממני לחזור למחרת.‬
‫וביום למחרת.‬
‫תניחי את המספריים!‬
‫דון, תוכלי למצוא את החרב של באדי?‬
‫כדאי שאגדל את הפוני, לדעתך?‬
‫בטח, כן.‬
‫אולי אסלסל את השיער.‬
‫אז, כן, נטלי הייתה קצת שכחנית.‬
‫כל כך שכחנית,‬ ‫שמסתבר שהיא שכחה לחזור הביתה באותו לילה.‬
‫לא, אתה לא יכול פשוט לקחת את הילדים‬ ‫כי אימא שלך בעיר.‬
‫איפה היא הייתה בסופ"ש שעבר,‬
‫כשהייתי צריכה שתיקח את הילדים?‬
‫איפה היא הייתה אז? לא...‬
‫נטלי, אני חייבת ללכת.‬ ‫-היי.‬
‫אימא, אפשר לקבל מים?‬
‫לא, אתה פתטי.‬
‫השיק שלך איחר בשבוע החודש.‬
‫ומה זה באמת אומר עליך כאבא?‬
‫אז, צהוב חומצי או אפור יונה?‬
‫דון?‬
‫אני בסדר, רק נמנמתי.‬
‫נרדמת בשיעור ביולוגיה היום.‬
‫גברת פיירמונט בהחלט שמה לב.‬
‫זה פשוט...‬
‫הבארטים.‬
‫ידעתי.‬
‫זו לא אשמתך.‬
‫הם בלתי אפשריים.‬
‫נטלי עוזבת את הבית במצב של רעידת אדמה.‬ ‫כלומר...‬
‫התחלתי לסדר כדי לעזור,‬
‫אבל עכשיו היא מצפה לזה,‬
‫והיא גרועה בלחזור בזמן, ו...‬
‫הילדים לא ממושמעים.‬
‫זה נשמע נורא.‬
‫יהיה בסדר, אתן יודעות? אני פשוט...‬
‫אישן קצת ו...‬
‫יהיה בסדר.‬
‫תבטלי.‬
‫עכשיו.‬
‫ברצינות, דון.‬
‫אי אפשר לחיות ככה,‬
‫להירדם בפינות ובמהלך ניתוחי צפרדע.‬
‫אבל הילדים זקוקים לי.‬
‫לנטוש אותם, עם כל מה שקורה,‬
‫זה רק יחמיר את המצב.‬
‫ואני עדיין על תנאי, נכון?‬
‫אולי תוכלי לדבר עם נטלי.‬
‫לדון במה כן או לא בסדר לבקש מבייביסיטר.‬
‫או אולי המשפחה זקוקה‬ ‫למישהו קצת יותר מנוסה,‬
‫מישהו שיכול להציב גבולות.‬
‫כמובן! זו הייתה התשובה.‬
‫לאפשר לניצוץ האלוהי שבתוכי‬
‫לזהות את הניצוץ האלוהי‬ ‫שבתוך קריסטי תומס.‬
‫להכניע אותה עם נמסטה.‬
‫קריסטי, את יודעת עד כמה אני רוצה‬ ‫להצטרף למועדון.‬
‫אני לא רוצה לאכזב את הילדים האלה.‬ ‫את הבייביסיטר הכי מנוסה שאני מכירה.‬
‫אולי תבואי אליי הביתה מחר‬
‫ותתני לי כמה טיפים?‬
‫היי! קריסטי!‬
‫בואי הנה.‬
‫כל כך נעים להכיר.‬ ‫-ברוכה הבאה לשכונה.‬
‫בבקשה. אני ליז תומס.‬
‫נעים להכיר. שרון פורטר.‬
‫התכוונתי לבוא ולהגיד שלום.‬
‫האמת שניסיתי להשיג את הנכס הזה‬ ‫במשך חודשים.‬
‫טוב, תיכנסו.‬
‫הבית היה ריק זמן מה.‬
‫להוריי יש הרבה רכוש‬ ‫שאנחנו לא יודעים מה לעשות איתו.‬
‫לא היה לי מושג.‬
‫סליחה, אימי יוצרת קשרים‬ ‫כמו שרוב האנשים נושמים.‬
‫אולי תעשי לי סיור?‬
‫אני אשמח. בואי.‬
‫קריסטי, דון למעלה. תסגרי את הדלת, טוב?‬
‫אז כאן למטה,‬ ‫אני מתכוונת להכין קומבוצ'ה משלי.‬
‫קומבוצ'ה!‬
‫למבוגרים בלבד.‬
‫כמה מעלות זה רשמית חום?‬
‫שלושים ושבע נקודה שש צלזיוס מתחת ללשון,‬
‫ושלושים ושמונה באחוריים.‬
‫נכון, ומה יוצר את הקשה המושלם לטוסט?‬
‫מחבת חמה?‬
‫מיונז, או מיונז טבעוני, אם חייבים,‬
‫אבל לשאול כל לקוח אם מותר להשתמש בכיריים.‬
‫ולגבי אלרגיות למזון.‬
‫אין לדעת, והורה עלול לשכוח לספר לך.‬
‫כלומר, זו עיירה קטנה,‬ ‫אז אין המון אפשרויות,‬
‫אבל לווטסון, הארוס שלי,‬ ‫יש כמה חברים לא רעים, והם לא כולם קירחים.‬
‫טוב, האמת, אני יוצאת עם מישהו.‬
‫או יוצאת מחדש, בעצם.‬
‫הכרנו זה את זה בתיכון.‬
‫אנחנו לוקחים את זה לאט, אבל...‬
‫נשמע רומנטי.‬
‫האם אדע מי זה?‬
‫ריצ'רד ספיר?‬
‫מה זה?‬
‫זו רק... קריסטי, אני בטוחה.‬
‫ריצ'רד, מה?‬
‫כן, את מכירה אותו?‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫אני מצטערת. הוא לא בדיוק...‬
‫מי שהייתי מדמיינת אותך איתו,‬ ‫את מבינה את הכוונה?‬
‫למה את אומרת את זה?‬
‫הכוונות שלו טובות.‬
‫את פשוט נראית כל כך מקסימה וחופשיה,‬
‫והוא פשוט תוחב את החולצה כל כך צמוד,‬
‫את יודעת למה אני מתכוונת?‬ ‫-זה נכון.‬
‫אבל, את יודעת, הוא עבר הרבה,‬
‫ולמעשה, הוא ממש קליל ומתוק.‬
‫בדיוק כמו כשהיינו ילדים, אז…‬
‫אני שמחה לשמוע שהוא יוצא מהקונכייה שלו.‬
‫כן.‬
‫בסדר!‬
‫אלוהים!‬
‫הוא הפיל את הבגט מרוב זיעזוע מהשריקה.‬
‫צריך להרגיע אותם‬ ‫כדי שיוכלו לספר לך מה באמת מפריע להם.‬
‫דייוויד מייקל לא באמת כעס‬ ‫שהגבינה צהובה מדי.‬
‫הוא הרגיש שהתעלמו ממנו,‬ ‫אז הוא החזיק בלחם כנשק.‬
‫לגמרי.‬
‫איך את שורקת ככה?‬
‫זה סוד משפחתי.‬
‫בחייך.‬
‫טוב, בסדר, אז את שמה את היד ככה,‬
‫ואז את... חזק מאחורי השיניים שלך.‬
‫סליחה, אבא שלי תמיד מתקשר בערך בשעה הזו.‬
‫כאילו, כל יום?‬ ‫-כמעט.‬
‫אנחנו מנסים לדבר יותר בסופ"ש.‬
‫היי, אבאל'ה.‬
‫היי, מותק! תגיד שלום לגאס!‬
‫היא עמדה להגיד שלום.‬
‫היי, גאס. מה אתם מכינים?‬
‫פריטטה עם נבטי אפונה.‬
‫את מתנהג כמו משוגע‬ ‫בקשר לגודל הירקות הקצוצים?‬
‫כדאי שאזוז.‬
‫רגע. אבאל'ה, אפשר לחזור אליך?‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫דברי עם אבא שלך.‬
‫אולי לענות לטלפון‬ ‫היה נגד פרוטוקול הבייביסיטר.‬
‫אבל לא הייתי היחידה שהיא נעלמה לה.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫היא ברחה מהבית שלי‬ ‫כאילו שאמרתי לה שיש לי צרעת או משהו.‬
‫אולי היא לא הרגישה טוב.‬
‫כן.‬
‫את יודעת מה באמת יבלוט? קיר הצהרה.‬
‫אבל הקו של הטפט,‬ ‫אי אפשר פשוט לצבוע מעליו.‬
‫טוב, זה מתחיל להתקלף בפינה כאן.‬
‫בואו נראה.‬
‫הנה.‬
‫בואו לכאן.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫הנה!‬
‫מה קורה כאן?‬
‫ריצ'י! הנה אתה.‬
‫אנו בודקות אם נוכל לצבוע מעל לקו.‬
‫על ידי קריעת טפטים מקירות ביתי?‬
‫אבא, זה כבר התקלף.‬
‫רק רציתי לוודא שזה לא יקלף את הטיח.‬
‫הבת שלי ואני דיברנו‬
‫על כריות ומנורה.‬
‫ריצ'רד, פשוט חשבתי שיהיה כיף‬ ‫אם יהיה לכולנו, אתה יודע,‬
‫קצת זמן איכות נשי.‬
‫לצבוע בצבעים בהירים...‬ ‫-כדאי שתלכו.‬
‫כולכן.‬
‫טוב, אולי אם נדבר על זה...‬
‫מצטער, אני חושב שזה פשוט מאוחר מדי.‬
‫בנות.‬
‫בואו נלך.‬
‫בואי, מתוקה.‬
‫אימא שלי לא אמרה מילה נוספת בהמשך הלילה.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫אני יודעת שזה לא היה קל.‬
‫אבל לו יכולת לראות בתוך ליבי,‬
‫היית רואה…‬
‫אוי, לעזאזל. שורה!‬
‫"היית רואה עד כמה אני‬ ‫צריכה את הכליה הזאת, ד"ר בלאצ'טון."‬
‫למה אני כל הזמן נופלת בשורה הזו?‬
‫אפשר ללכת לדייוויד מייקל?‬ ‫-אתה מרותק, כי הצפת את השירותים.‬
‫הייתי אקוומן!‬
‫נטלי...‬
‫התכוונתי לדבר איתך.‬
‫הוא בדיוק כמו אבא שלו.‬
‫רוצה מה שהוא רוצה מתי שהוא רוצה.‬
‫כן, אבל...‬
‫את נותנת לו,‬
‫ואז את מוותרת על עצמך.‬
‫ואז יום אחד את לבד, מתחילה מחדש,‬
‫מאודישן ליוגורט אחד למשנהו.‬
‫אבל אני חייבת להצליח בזה.‬
‫אני חייבת להוכיח לילדים שלי‬ ‫שאני יכולה להגשים את עצמי.‬
‫כמובן.‬
‫דון.‬
‫אין כמוך.‬
‫אחזור אחרי טיפול הפנים הקריוגני שלי.‬
‫רגע, חשבתי שיש לך אודישן.‬
‫ביום שני.‬
‫עליי להיראות במיטבי.‬
‫ביוש!‬
‫היי, באדי.‬
‫רוצה לעשות תחרות חטיפים אדירה?‬
‫באדי!‬
‫באדי?‬
‫באדי!‬
‫באדי?‬
‫בסדר. בסדר. הוא רצה לשחק עם דייוויד מייקל,‬
‫אז הוא בטח הלך לשם.‬
‫ידעתי שאם אתקשר לקריסטי‬ ‫לעולם לא אהיה במועדון הבייביסיטריות,‬
‫אבל למצוא את באדי היה יותר חשוב.‬
‫- קריסטי תומס‬ ‫מתחבר... -‬
‫מדברת.‬
‫באדי בארט בבית שלך?‬ ‫-את לא שומרת עליו?‬
‫הוא השאיר דלת פתוחה והוא לא פה.‬
‫והוא אמר שהוא רוצה ללכת אליכם.‬
‫אני בדרך.‬
‫היי, זאת קריסטי.‬
‫דון ואני שמרנו על באדי בארט.‬
‫באדי. הוא נעלם, ו...‬ ‫-הטלפון של נטלי היה כבוי,‬
‫וכמובן, היא לא השאירה מספרים אחרים.‬
‫אז קריסטי מצאה את דף הקשר של ביה"ס‬
‫והתקשרה לכל מקום בו באדי יכל להיות.‬ ‫אף אחד לא ראה אותו.‬
‫פחדתי שהוא ברח או נלקח.‬
‫אז, קריסטי התקשרה למשטרה‬ ‫ואני התקשרתי לאימא שלי.‬
‫הם ימצאו אותו, מותק.‬
‫ואם לא?‬ ‫-הם כן.‬
‫הלו?‬
‫מה קורה כאן?‬
‫אדוני, אני צריכה שתזדהה.‬
‫בסדר.‬ ‫-אבא!‬
‫אני אוהבת אותך!‬
‫גם אני אוהב אותך, צוציקית.‬
‫דון, היית צריכה לראות אותי היום‬ ‫בשיעור שחייה.‬
‫עצרתי את הנשימה במשך סיבוב שלם.‬
‫שוטרים, אני המילטון בארט.‬
‫אני אבא של באדי.‬
‫אספתי את באדי לפני כמה שעות לשיעור שחייה,‬ ‫כמו תמיד.‬
‫נטלי לא אמרה לך על זה?‬
‫מה?‬
‫לא. היא כנראה...‬
‫שכחה. כן.‬
‫כמובן. זה לא מפתיע.‬
‫באדי היה בחוץ. חשבתי שהוא מחכה לי.‬
‫היא עושה את זה לפעמים,‬ ‫כדי שלא נצטרך לראות זו את זה.‬
‫לא ידעתי שיש לה בייביסיטר היום.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫בטח נבהלת מאוד.‬
‫זו מארני, אני...‬
‫לא, אני אקח אותה.‬
‫אדוני, יש לנו עוד כמה שאלות,‬
‫וכדאי שנדבר עם אשתך לשעבר.‬
‫כמובן, כל מה שתצטרכו.‬
‫טוב, אני כבר אחזור.‬
‫בואו נבדוק מה שלום אחותכם.‬
‫לבדוק מה שלום אחותי.‬
‫את מאמינה‬
‫שנטלי לא סיפרה לי‬ ‫שאבא של באדי לוקח אותו לשחות?‬
‫אז הייתי אמורה למסור ילד לגבר זר,‬
‫בזמן שהיא מקפיאה את הפנים שלה או משהו?‬
‫בנות!‬
‫אתן בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫לא ידעתי מה קרה.‬
‫ואז.‬
‫נזכרתי במשהו שבייביסיטרית חכמה ומנוסה מאוד‬ ‫אמרה לי.‬
‫אני מצטערת.‬
‫רציתי שתירגעי ותגידי לי מה לא בסדר.‬
‫כמו דייוויד מייקל והלחם?‬
‫אבא שלו.‬
‫הוא היה עם אבא שלו כל הזמן.‬
‫האבות של כולם כל כך נואשים לבלות איתם.‬
‫מר בארט לוקח את באדי לשחייה.‬
‫אבא של מרי אן רוצה‬ ‫שהיא תהיה איתו בבית בכל שנייה של כל יום,‬
‫ואבא שלך מתקשר בווידאו כל הזמן,‬ ‫אבל אבא שלי...‬
‫אבא שלי עזב אותי.‬
‫אני לא יודעת איפה הוא.‬
‫הוא לא התקשר אליי כבר שנה וחצי.‬
‫מאחורי כל התקף זעם מסתתר משהו אחר.‬
‫קריסטי, תסתכלי עליי.‬
‫יש לך הרבה אנשים שרוצים להיות בחיים שלך.‬
‫אימא שלך והאחים שלך,‬
‫המועדון,‬
‫מרי אן.‬
‫לאימא שלי יש את ווטסון.‬
‫לאחים שלי יש אחד את השני.‬
‫למרי אן יש אותך.‬
‫זה לא אומר שהיא אוהבת אותך פחות.‬
‫היא עדיין חברה שלך.‬
‫וגם אני.‬
‫אבל...‬
‫הייתי כל כך רעה אלייך.‬
‫זה בסדר.‬
‫שתינו נשים חזקות עם אישיות גדולה.‬
‫ואת לא יכולה‬ ‫פשוט לתת לכל אחת להצטרף למב"ס.‬
‫אני חושבת‬
‫שכדאי שאתן לך להצטרף.‬
‫לא עוד על תנאי?‬
‫תצטרכי תואר.‬
‫קצינה חלופית.‬
‫זה אומר שתעשי הכול.‬
‫כי את יכולה.‬
‫את קצת אלטרנטיבית,‬
‫בסגנון שנות ה-90.‬
‫כדאי שאנקה את זה.‬
‫נטלי אפילו לא תשים לב.‬
‫תודה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫אנחנו לא בוחרים מי ההורים שלנו.‬
‫מקבלים מה שמקבלים.‬
‫היי. זמן לארוחת ערב.‬
‫לך מכאן.‬
‫אם יש לך מספיק מזל לקבל אותם בכלל.‬
‫אין חוקי עזר ללהיות אימא או אבא.‬
‫אין כללים.‬
‫אין חוקה כתובה שאפשר לקרוא בחופשת החורף.‬
‫תנסי את החציל. הוא שר.‬
‫"נטלי בארט"? לא.‬
‫הטלפון של דון. זו אימא שלה.‬
‫אימא.‬
‫אני מצטערת, דון לא יכולה לדבר עכשיו.‬
‫היא ילדה עם חיים משלה לחיות.‬
‫תסדרי את שלך, ואז תוכלי להתנצל בפני בתי.‬
‫יכולתי להגיד את זה בעצמי.‬
‫אני יודעת, מותק, אבל אני אימא שלך,‬
‫ומדי פעם, אני רוצה לטפל בך.‬
‫הורים הם סתם מוזרים מבוגרים יותר,‬ ‫שעושים כמיטב יכולתם.‬
‫עכשיו נסי את החציל.‬ ‫-בדיוק כמו כולנו.‬
‫בסדר.‬
‫שלוש, שתיים, אחת.‬
‫תאכלי!‬
‫תרגום כתוביות: זואי רוז‬