EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
DAWN OG DE TRE UMULIGE BØRN
Normale mødre skal vente på deres døtre, når de er på en første date.
Normale mødre udpakker også kasser
inden for et år efter at være flyttet til en ny by.
Min mor er alt andet end normal.
Det var fantastisk.
Hej, skat.
Hvordan gik det?
Han var så dejlig.
Laver du mad?
Det dufter lækkert.
Lad mig.
Okay.
Jeg er så spændt.
Ja! Gymnasiekærester genforenet.
Som Romeo og Julie,
bare hvor Romeo voksede op og studerede jura,
og så mødte Julie igen efter 15 år.
Skal vi have ens brudepigekjoler?
Måske, men jeg tænker faktisk på klubmødet.
Ja.
Det er fedt, du tager mig med. Bliver rart at være en del af noget.
Er det i orden med Kristy?
Jeg har ikke sagt det.
Mary Anne!
Det er perfekt timing. Det er et nyt år.
Alle er tilbage fra ferie.
Gør noget først, så bed om tilgivelse.
Du ved, hvordan hun er med mig.
Hun flipper ud, og så kommer jeg aldrig med i BSK.
Hun skal lære dig at kende.
Sådan er hun.
Vent og se.
Som formand bør alle gæster godkendes af mig.
Det står i vedtægterne.
Har vi vedtægter nu?
Ja, i forfatningen jeg har skrevet.
Tjekker du din mail?
Jeg tog Dawn med i dag, fordi hun er en god ven og babysitter.
Det var stille i ferien, men nu er kunderne tilbage.
Vi får brug for en til babysitter.
Som den sidste nye pige her i byen, så glæder det mig at Dawn er her.
Og om de vedtægter.
Ekstra jobs til dem, som har brugt
alt for meget på julegaver skråstreg ridestøvler?
Enig. Kunstbutikken har lagt håndlavet japanpapir til side til mig.
Apropos shopping,
så har jeg nyt.
Min far lader mig redekorere mit værelse.
Ja!
Nyt år, ny dig.
Intet stort.
Jeg har lidt penge sparet op, så han sagde, jeg kunne købe lidt.
Nogle nye puder, måske. En sej ny lampe?
Klart. Lad os kigge på det.
Så jeg åbner min Pinterest.
Jeg har opstillinger klar,
sorteret efter farve.
Marineblå er flot.
Og det skjuler snavs.
Hvad med et tema? Noget personligt du elsker?
-Ja. -Musicals.
Eller tekstiler.
Som garn?
Gudskelov.
Babysitter-Klubben.
Hej, Natalie.
Jeg tjekker.
Jeg sagde, jeg kunne bruge et job. Kan jeg tage den næste?
Ja, jeg er fattig, men ikke "pas for Barretts" fattig.
Hvad er der galt med dem?
De tre børn er ude af kontrol,
og moren befinder sig i en nyligt-skilt, ødelæg alt-fase.
Det er simplificeret.
Undskyld mig?
Nyskilt? Mor til tre børn?
Selvfølgelig er hun overvældet.
Jamen så tager du jobbet.
Så jeg er med i klubben?
Muligvis, du er på prøvetid.
Vi ser, hvordan hun klarer sig...
...og træffer så beslutningen.
Så hvis hun er super, som hun er, så er hun med?
Og hvis hun stinker,
så ringer Natalie aldrig igen.
Det er win-win.
Held og lykke, og sig ikke, du ikke blev advaret.
Hej, Natalie.
Kristy skræmte ikke mig. Jeg er rolig, men jeg flygter ikke fra en udfordring.
Og hvis nogen vidste, hvordan man klarer en hektisk mor,
så har jeg lært fra den bedste.
Jeg føler ånden af en polenta med en risottos krop.
Mor, hver gang du taler om en rets ånd, spiser vi først kl. 22.
Her. Tag en snack fra tasken.
Undskyld, jeg leder efter en amarant...
Hr. Thompson?
Lille Sharon, er det dig?
Det sker overalt i Stoneybrook. Som om, hun aldrig havde været væk.
Men mig...
Jeg venter på, at universet siger, at jeg hører til her.
Hej!
Længe siden.
Hvad laver du her?
Aftenmadsindkøb.
Samme her.
-Hej. -Hej.
Richie!
Hej.
Sharon.
Du er her, hvor jeg er.
I butikken.
Vi køber mad til aftensmad.
Vil I spise med i aften?
Det vil vi gerne.
De har ingen amarant.
Ingen amarant?
Forventer de, vi sulter?
Altså, hallo!
"Kalder kunderne.
Stop med at lede efter amarant. Det findes ikke."
Ikke? Ja.
To ting.
Et, voksne flirter over oldgammelt korn,
og to,
universet lytter måske til min indre monolog.
Det var lækkert.
Og jeg har vist aldrig datet en med så stor en forklæde-samling.
Hvis du synes, det er imponerende,
så vil du elske min...
...kokkejakker.
Mary Anne, ingen mobil.
Det er faktisk min. To sekunder.
Forskellige familier, forskellige regler.
Claudia. "Flere idéer til Mary Annes værelse."
Og hun sendte nogle humørbræt.
Humørbræt?
Til dit værelse?
Du sagde jo, jeg kunne ændre lidt, ikke?
Det er sjovt for pigerne, og jeg hjælper gerne.
Jeg har et proppet loft med ting, som gerne vil ejes.
Men overdriv ikke.
Sharon, en smule kaffe?
Lad mig hjælpe.
Og piger, venligst ryd af bordet.
Han er fornuftig!
Det er et mirakel.
Føles normale forældre sådan?
Sådan føltes det.
Den næste dag hos Barretts,
var jeg totalt uforberedt på det, som ventede.
Gulvet er lava!
-Lava. -Jeg er i sikkerhed, jeg er på stolen.
Dawn. Er jeres mor her?
Ved jeg ikke.
Skriger det her:
"Direktør benytter hjemmeside til at booke en getaway"?
Ja, tror jeg?
Super. For jeg har en audition og frygter, at det skriger: "Min eks har en jet."
Gid han havde. Nå, men tak, Dana.
-Min baby græder. -Det er faktisk Dawn.
Jeg ved hvorfor.
Nogen skal have skiftet ble. Værsgo.
Burde jeg vide noget særligt?
Husregler?
Jeg er allerede sent på den.
Du vil gøre det fantastisk. Det føler jeg.
Dawn!
Du står i lava!
Nå ja.
Kristy havde ret.
Natalie var lidt kaotisk.
Men mit medlemskab i BSK var på spil.
Kunne jeg hjælpe denne familie, fik jeg nærmest min egen.
"Han manglede sin baseballhat,
men blev ved med at gå."
Dawn, hvordan?
Altså, hvordan?
En smule knofedt.
Børnene hjalp til.
Wow.
Jeg er imponeret.
Hun var så imponeret, at jeg kom tilbage næste dag.
Og den næste.
Og næste.
Læg saksen fra dig!
Dawn, kan du finde Buddys sværd? Skal jeg gro pandehåret ud?
Ja da.
Måske krøller jeg det.
Natalie var lidt glemsom.
Så glemsom, at hun åbenbart glemte at komme hjem.
Nej, du kan ikke få børnene, fordi din mor er i byen.
Hvor var din mor sidste weekend, da du skulle have dem?
Hvor var hun så? Nej...
-Natalie, jeg må gå. -Hej.
Mor, må jeg få noget vand?
Nej, du er ynkelig.
Din check kom en uge for sent.
Og hvad siger det om dig som far?
Så syregul eller duegrå?
Dawn?
Jeg har det fint, jeg døsede hen.
Du faldt i søvn i biologi.
Frk. Fairmont så det.
Det er bare…
...familien Barrett.
Jeg vidste det.
Ikke din skyld.
De er umulige.
Natalie efterlader huset i total kaos.
Jeg begyndte at rydde op for at hjælpe, men nu forventer hun det,
og hun kommer aldrig hjem til tiden, og børnene har ingen disciplin.
Det lyder forfærdeligt.
Det går nok. Jeg skal...
...bare sove lidt og...
Jeg klarer mig.
Aflys.
Nu.
Seriøst, Dawn.
Det går ikke.
-Falde i søvn i hjørner og frødissektion. -Men de børn behøver mig.
Hvis jeg efterlader dem nu,
så bliver alt værre.
Og jeg er stadig på prøve, ikke?
Måske kan du tale med Natalie.
Tal om, hvad der er okay at bede en babysitter om.
Eller måske har familien brug for en med lidt mere erfaring,
der kan sætte foden ned.
Selvfølgelig! Det var svaret.
Lad den guddommelige gnist i mig anerkende den gnist i Kristy Thomas.
Namaste hende til at indvillige.
Kristy, du ved, hvor meget jeg gerne vil med i klubben.
Jeg vil ikke svigte dem.
Du er den mest erfarne passer, jeg kender.
Du kan besøge mig i morgen og give gode råd?
Hej! Kristy!
Kom her.
Rart at møde dig.
Velkommen til nabolaget.
Værsgo. Jeg er Liz Thomas.
Hej. Sharon Porter.
Jeg har villet komme forbi og hilse. Jeg prøvede at få huset i månedsvis.
Kom ind.
Huset var tomt længe.
Mine forældre ejer huse, vi ikke ved, hvad vi gør med.
Nå da.
Min mor netværker, som folk ånder.
En rundvisning?
Gerne, kom med.
Kristy, Dawn er ovenpå. Luk døren, vil du?
Hernede vil jeg brygge min egen kombucha.
Kombucha!
Kun til voksne.
Hvornår er det officielt feber?
37.6 grader under tungen og 38 grader i bagdelen.
Ja, og hvad giver den perfekte skorpe på en grillet ost-sandwich?
En varm pande?
Mayonnaise eller Nayonaise, men altid spørg om lov til komfuret.
Og eventuelle madallergier.
Man ved aldrig, og de glemmer det måske.
Det er en lille by, så ikke et stort udvalg,
men Watson har et par okay venner, som ikke er skaldede.
Jeg ses faktisk med en.
Eller igen nærmere.
Vi kendte hinanden i gymnasiet.
Vi tager det langsomt, men…
Lyder romantisk.
Kender jeg personen?
Richard Spier?
Hvad er det?
Det er sikkert bare Kristy.
Richard, hvad?
-Ja, kender du ham? -Ja.
Ja.
Undskyld. Han er ikke...
...typen, jeg havde set dig med, hvis du forstår.
Hvorfor ikke?
Han mener det godt.
Du virker bare så rar og fri,
og han propper skjorten stramt ned i bukserne, hvis du forstår?
Ja.
Men han har været meget igennem, og han er stille og rolig og sød.
Ligesom da vi var børn, så…
Det er jeg glad for at høre.
Ja.
Okay!
Gud!
Fløjten fik ham til at tabe baguetten.
De skal være rolige, så du ved, hvad der er galt.
David Michael var ikke sur over, at osten var for gul.
Han blev ignoreret, så han brugte brødet som våben.
Totalt.
Hvordan fløjter du sådan?
En familiehemmelighed.
Kom nu.
Okay, så du gør sådan med hånden, og så... Lige bag tænderne.
Beklager, min far FaceTimer mig.
-Hver dag? -Stort set.
Vi tales ved i weekenderne.
Hej, far.
Hej, skat! Hils på Gus!
Det var hun ved.
Hej, Gus. Hvad laver I?
Frittatas med ærteskud.
Er du emsig med størrelsen på grøntsagerne?
Jeg burde gå.
Vent. Far, kan jeg ringe igen?
Nej, det er fint.
Tal med din far.
Måske var det imod protokollen at besvare opkald,
men hun forsvandt ikke kun for mig.
Jeg ved ikke.
Hun løb ud af huset, som var jeg spedalsk.
-Hun havde det måske skidt. -Ja.
Ved I, hvad ville virke? En erklærings-væg.
Men vi kan ikke male over tapetgrænsen.
Det begynder at skrælle af herovre.
Lad os se.
Her.
Kom så.
Du godeste.
Sådan!
Hvad foregår her?
Richie! Der er du.
Vi prøver at male det hele.
Ved at flå papir af mine vægge?
Det skrællede allerede.
Det var for at sikre, at gipsen ikke røg med.
Min datter og jeg talte ompuder og en lampe.
Richard, det var bare sjovt at tilbringe lidt pigetid herinde og...
-...male det lyst... -I burde gå.
Alle sammen.
Måske hvis vi taler om det...
Beklager, det er for sent.
Piger.
Kom så.
Kom, skat.
Min mor var tavs resten af aftenen.
Undskyld.
Det har ikke været nemt.
Men hvis du kunne se mit hjerte,
ville du se...
Åh nej. Replik!
"Ville du se, hvor tiltrængt den nyre er, dr. Blatchton."
Hvorfor dummer jeg mig der?
-Må jeg lege? -Du har stuearrest for oversvømmelsen.
Jeg var Aquaman!
Natalie…
Jeg ville tale.
Han er som sin far.
Han kræver alt.
Ja, men…
Du giver det,
og så opgiver du sig selv.
Og så starter du forfra en dag, én yoghurt-audition ad gangen.
Men det skal lykkes, ikke?
Jeg skal bevise for mine børn, at jeg kan blive til noget.
Selvfølgelig.
Dawn.
Du er den bedste.
Jeg er tilbage efter min kryogeniske frostmaske.
Havde du ikke en audition?
Mandag.
Jeg skal se godt ud.
Farveller!
Buddy.
Skal vi se TV og spise snacks?
Buddy!
Buddy?
Buddy!
Buddy?
Okay. Han ville lege med David Michael, så han er nok gået over til ham.
Ringede jeg til Kristy, så kom jeg aldrig med i klubben,
men at finde Buddy var vigtigere.
KRISTY THOMAS FORBINDER...
Ja?
-Er Buddy Barrett hos dig? -Passer du ham ikke?
Bagdøren stod åben og er her ikke.
Han ville over til jer.
Jeg er på vej.
Hej, det er Kristy.
Dawn og jeg passede Buddy Barrett. Buddy... Han er væk...
Natalies mobil var slukket, og hun havde ikke givet os andre numre.
Så Kristy fandt klasselisten og ringede rundt efter Buddy.
Ingen så ham.
Han kunne være stukket af eller kidnappet.
Så Kristy ringede til politiet, og jeg ringede til min mor.
De finder ham, skat.
-Og hvis ikke? -Det gør de.
Hallo?
Hvad sker der?
Sig, hvem du er.
-Okay. -Far!
Jeg elsker dig!
I lige måde, søde.
Dawn, du skulle have set mig til svømning.
Jeg holdt vejret i en hel bane.
Jeg er Hamilton Barrett.
Jeg er Buddys far.
Jeg hentede Buddy til svømning, som altid.
Det sagde Natalie ikke?
Hvad?
Nej. Det må hun have...
Glemt. Ja.
Klart. Ikke overraskende.
Buddy var udenfor. Troede han ventede.
Det sker af og til, så vi ikke behøver at se hinanden.
Jeg vidste ikke babysitteren var her.
Undskyld.
Du må have været skræmt.
Det er Marnie, jeg...
Lad mig.
Vi har et par spørgsmål, og vi bør tale med din ekskone.
Selvfølgelig.
Jeg er straks tilbage.
Lad os se til din søster.
Se til min søster.
Er det ikke utroligt?
Natalie fortæller mig ikke om faren og svømning?
Så jeg skulle aflevere et barn til en fremmed mand,
mens hun får frosset sit ansigt?
Piger!
-Er I okay? -Ja.
Jeg vidste ikke, hvad det var.
Men så kom jeg i tanke om noget en klog og erfaren babysitter fortalte mig.
Undskyld.
Du skulle være rolig og tale til mig.
Ligesom David Michael og brødet?
Faren.
Han var med faren hele tiden.
Alle fædre vil så gerne se deres børn.
Hr. Barrett kører Buddy til svømning.
Mary Annes far vil altid have hende hos sig,
og din far FaceTimer dig, men min far...
Han forlod mig.
Jeg ved ikke, hvor han er.
Han har ikke ringet i halvandet år.
Bag alle raserianfald findes noget andet.
Kristy, se på mig.
Mange mennesker vil være i dit liv.
Din mor og dine brødre.
Klubben.
Mary Anne.
Min mor har Watson.
Mine brødre har hinanden.
Mary Anne har dig.
Hun elsker dig stadig højt.
Hun er stadig din ven.
Det er jeg også.
Men...
Jeg har været så strid mod dig.
Det er okay.
Vi er begge stærke kvinder med store personligheder.
Og alle kan ikke være med i BSK.
Jeg tror...
...at jeg bør inkludere dig.
Ikke mere prøvetid?
Du skal have en titel.
Vekslende officer.
Betyder, at du gør alt.
For det kan du.
Du er lidt alternativ...
...på en 90'er-agtig måde.
Jeg burde nok rydde op.
Natalie vil ikke se det.
Tak.
Det var så lidt.
Vi vælger ikke vores forældre.
Det er, som det er.
Hej. Der er aftensmad.
Gå væk.
Hvis du overhovedet har nogen.
Der findes ingen vedtægter om at være forælder.
Ingen regler.
Ingen skriftlig forfatning der kan læses i ferien.
Prøv auberginen! Den synger.
"Natalie Barrett"? Åh, nej.
Dawns mobil. Dette er moren.
Mor.
Beklager, Dawn kan ikke tale lige nu. Hun er et barn med sit eget liv.
Få styr på dit, og undskyld så til min datter.
Det kunne jeg have sagt.
Ja, skat, men jeg er din mor,
og af og til vil jeg passe på dig.
Forældre er bare ældre særlinge, som gør deres bedste.
Auberginen!
Ligesom os andre.
Okay.
Tre, to, en.
Spis den!
Tekster af: Niels M. R. Jensen