‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎MARY ANNE VINE ÎN AJUTOR
‎Știu că sunt cea mai ternă membră ‎din Clubului guvernantelor.
‎Claudia e un guru al stilului. ‎Kristy excelează la stilul informal,
‎iar Stacey e atât de șic, ‎încât e practic franțuzoaică.
‎În timp ce eu...
‎Să fie modă!
‎Da.
‎Zilnic, plec din casă arătând ‎ori ca un bebeluș bătrân,
‎ori ca un pensionar foarte tânăr.
‎Cred că tocmai așa mă port,
‎pentru că, în afară de CG,
‎majoritatea vieții mele sociale ‎implică o femeie de 83 de ani,
‎care m-a ajutat să învăț ‎cum să tricotez cu model dantelat.
‎Uite ce am adus!
‎Fire multicolore!
‎Ne dezlănțuim...
‎Mama a alungat o întreagă echipă ‎de polo dintr-o piscină publică?
‎N-am văzut niciodată niște liceeni
‎mai speriați de o gravidă și o bătrână.
‎Nu i-a fost teamă?
‎Mama ta mereu lua atitudine,
‎mai ales în numele celor ‎care nu se puteau apăra.
‎Tocmai de asta a ajuns un avocat genial.
‎Nu mi se pare că îi semăn.
‎De ce spui asta?
‎Când vorbesc cu necunoscuți, ‎aproape că simt că vomit.
‎La fel și cu oamenii ‎pe care îi cunosc, uneori.
‎Cred că nu mă pricep la vorbit.
‎Mama ta n-a devenit cine era peste noapte.
‎Mary Anne, toată lumea te așteaptă sus.
‎Scuze!
‎- Pa, Mimi! ‎- Pa!
‎Bună ziua, Clubul guvernantelor.
‎Am un coșmar repetitiv. ‎Sunt în camera Claudiei
‎și primim un apel ‎pe un telefon fără afișaj,
‎Te caută pe tine, Mary Anne.
‎Nu e un vis.
‎Chiar se întâmplă.
‎Alo?
‎Mary Anne Spier?
‎Sunt Francine Delvecchio,
‎colega tatălui tău, ‎care spune că ești o dădacă excelentă.
‎Poți sta cu Bailey două ore?
‎- Nu știu... ‎- Nu ești Mary Anne Spier?
‎Nu, adică da.
‎Sunt liberă.
‎Excelent!
‎Cred.
‎Ce faci?
‎Chestia e că aparțin unui club de dădace,
‎așa că trebuie să verific ‎dacă vreuna din ele...
‎Momentan, te vreau doar pe tine.
‎Îl știu pe tatăl tău.
‎Celălalt lucru de care mă tem ‎este să refuz.
‎Care e adresa?
‎Mulțumesc.
‎Nu trebuia să fac asta.
‎Clienții nu trebuie să-și aleagă dădaca.
‎Asta e împotriva declarației clubului.
‎Îmi pare rău.
‎Nu trebuie să-ți ceri scuze, ‎dar încearcă să fii mai sigură pe tine.
‎Susține-ți opiniile.
‎Scuze.
‎Nu e nevoie să-ți tot ceri scuze.
‎- Scuze. ‎- Mary Anne!
‎Învață să-ți aperi punctul de vedere.
‎Nu te lăsa manipulată!
‎Vrei să fii ignorată toată viața?
‎Păzea, că vine.
‎Dați-mi pace!
‎Aș vrea să pot discuta cu tata ‎când sunt supărată,
‎dar e genul de tată ‎care scrie în calendar lucruri
‎precum „odihnă la ora 16:00”.
‎Aceasta e anghinare de Ierusalim.
‎Pare un ingredient exotic la o garnitură ‎de Ziua Recunoștinței,
‎dar numele le-a fost pus de puritani
‎cu referire la utopia pe care sperau ‎să o creeze în Lumea Nouă...
‎Scuze.
‎Era o repetiție ‎înainte de noaptea cea mare.
‎Vrei să discuți ceva anume...
‎cu mine?
‎Știam că intram pe teren minat, ‎dar nu mă puteam abține.
‎Tot clubul crede ‎că sunt o plângăcioasă penibilă.
‎Și încep să cred că au dreptate,
‎pentru că... uită-te la mine!
‎Bineînțeles că mă cred copil. ‎Sunt un copil!
‎Cu codițele mele și salopetele de copil.
‎Ca să nu mai spun de camera mea.
‎Kristy a zis că mă port neprofesionist,
‎Claudia, că-s ușor de manipulat, ‎iar Stacey...
‎mă tratează de parcă e forțată ‎să stea cu mine.
‎Toate mă cred jalnică.
‎Ceea ce sunt...
‎fiindcă nu pot spune nimic ‎fără să încep să plâng.
‎- Așadar, te-au jignit și te hărțuiesc? ‎- Ba nu, tată.
‎I-am zis deja lui Liz Thomas...
‎Încetează!
‎Prefă-te că n-am spus nimic.
‎Am citit undeva că femeile vor ‎să-și exprime emoțiile,
‎iar bărbații vor să găsească soluții.
‎După cum am aflat a doua zi, ‎soluția tatei a înrăutățit totul.
‎Bună, fetelor.
‎Scuze, voiai să stai ‎cu niște hărțuitoare ca noi?
‎Tată, ce ai făcut?
‎Nu pot să cred că te-ai dus acasă aseară
‎și te-ai plâns tatălui tău ‎că suntem rele cu tine.
‎N-am făcut asta.
‎- Nu intenționat. ‎- Zi-le părinților noștri.
‎Tatăl tău i-a sunat, ‎iar acum suntem toate pedepsite.
‎Îmi pare foarte rău.
‎Avem nevoie de distanțare.
‎- Ce nostim! ‎- Gemenele Shillaber.
‎Dacă stă cu ele, sigur e foarte supărată.
‎Bună!
‎Pot să iau loc?
‎Desigur.
‎Cum te cheamă?
‎Mary Anne.
‎Îmi pare bine! Eu sunt Dawn. ‎M-am mutat aici din Los Angeles.
‎Știu, aș vrea ca stereotipurile ‎să nu fie adevărate,
‎dar acolo mâncăm altfel.
‎Nu prea vorbești mult, nu?
‎Ce te-a adus la Stoneybrook?
‎Bună întrebare. ‎Părinții mei au divorțat, în sfârșit.
‎Nu e mare lucru.
‎Tatăl meu e gay, ceea ce amândoi știau ‎dintotdeauna, oarecum,
‎dar erau prinși într-un ciclu ‎de codependență. Înțelegi?
‎Da, sigur.
‎În fine... Mama a crescut aici și a simțit ‎o chemare spirituală către origini
‎în timpul procesului de vindecare.
‎Dar de-abia știe ‎să folosească o mașină de spălat,
‎așa că n-am vrut să se mute aici singură.
‎Dar tu? Și tu ești nou-venită?
‎Nu. Mi-au murit toate prietenele.
‎Glumeam!
‎Sunt absente.
‎Ești amuzantă.
‎Cam macabră, dar amuzantă.
‎Îți spun un banc?
‎Cum prinzi un iepure unic?
‎Îi dai un ic în cap.
‎Cred că e cel mai prost banc ‎pe care l-am auzit.
‎Era pe un bețișor de acadea. ‎Am o cutie întreagă acasă.
‎De acadele, nu doar bețișoare.
‎Poți să vii la mine, dacă vrei,
‎mai târziu,
‎dacă vrei.
‎Da, mi-ar plăcea.
‎Nu-mi venea să cred cât de repede ‎a acceptat Dawn să stea cu mine.
‎Cred că se simțea singură.
‎Dar întâi trebuia să am grijă ‎de Bailey Delvecchio.
‎Asta a fost slujba ‎care mi-a distrus prietenia,
‎dar am jurat să nu las drama personală ‎să-mi afecteze abilitățile de dădacă.
‎Degetul mic întins!
‎Trebuie să-i arătăm noii Altețe Regale ‎cum să se comporte.
‎Nu-i așa, regina mea?
‎Eu sunt prințesa, nu regina.
‎Regina poartă rochii ‎care arată ca niște cutii.
‎Îmi retrag cuvintele.
‎Bea!
‎Vai!
‎Splendid, Înălțimea Ta.
‎Ne-ai dat motivul perfect ‎să alegem o rochie nouă.
‎Astea nu-s bune.
‎Unde-ți sunt hainele, prințesă Bailey?
‎Alea sunt hainele vechi. ‎Hainele mele noi sunt aici!
‎Asta e foarte frumoasă.
‎Iar asta e preferata mea.
‎Mami!
‎Prințeso!
‎Te distrezi?
‎Îmi cer scuze, eram prea zgomotoase?
‎Glumești? Mă bucur ‎că vă înțelegeți atât de bine.
‎Mamă, uite ce mi-a arătat Mary Anne.
‎Atunci am înțeles.
‎Bailey era fetiță, iar noile ei haine ‎îi ajutau pe oameni să vadă asta.
‎Uite cum e.
‎Ești dreptace sau stângace?
‎- Dreptace. ‎- ‎Și ești așa de când erai mică?
‎Cam așa ceva.
‎Dacă ai fi forțat[ să faci totul ‎cu mâna stângă, ar fi foarte ciudat, nu?
‎Dacă aș folosi foarfeca, m-aș înjunghia.
‎Așa se simte Bailey.
‎Așa cum tu știi că ești dreptace,
‎Bailey‎ ‎știe că e fată.
‎Toți vrem ca imaginea exterioară ‎să ne corespundă, nu?
‎Da.
‎Foarte bine că are ‎o dădacă și părinți care o înțeleg.
‎E norocoasă.
‎Se pare că știi multe despre asta.
‎Sunt din California.
‎În clipa aceea, mi-am dat seama
‎că nu-mi făcusem nicio prietenă ‎fără Kristy.
‎Iar asta s-a schimbat la fix.
‎Pentru că ședința de a doua zi ‎a fost un semn
‎că e posibil să-mi fi pierdut prietenele.
‎Bună ziua, Clubul guvernantelor. ‎Sunt președinta Kristy Thomas.
‎Bună ziua, dnă Delvecchio.
‎Duminica asta?
‎Ce frumos, un matineu în oraș!
‎Să văd cine e disponibil.
‎Înțeleg.
‎Sunt sigură că ar fi încântată.
‎La urma urmei, Mary Anne e cea mai bună.
‎Mulțumesc.
‎Așadar, cererile speciale pentru Mary Anne ‎sunt normale acum?
‎Noi n-avem voie să ieșim din casă ‎săptămâna asta, ați uitat?
‎Cu excepția ședințelor.
‎Erau încă supărate pe mine. ‎Poate erau îndreptățite,
‎dar măcar eu am petrecut weekendul ‎cu noua mea prietenă, Dawn!
‎Scuze, trebuie să par mai puțin obsedată.
‎M-a invitat să vin cu ea și mama ei
‎la un grătar exclusiv feminin, ‎găzduit de mătușa Esme.
‎E puțin dusă cu pluta, ‎dar organizează reuniuni minunate.
‎Dacă nu te deranjează ‎un pic de neo-șamanism.
‎La naiba!
‎- Dawn, am luat... ‎- Salvia?
‎Ești perfectă.
‎Am emisfera stângă dominantă, atâta tot.
‎Sunt sigură ‎că asta îi spui și terapeutului.
‎În sfârșit.
‎Oaspeții de onoare.
‎Mureai dacă veneai la timp ‎la propria inițiere?
‎Bună, Esme!
‎Mătușa ta e Morbidda Destiny?
‎Poftim?
‎Așa îi spune fetița de alături.
‎Chiar ar vrea ca ăsta ‎să-i fie numele de vrăjitoare.
‎- Deci e vrăjitoare? ‎- Da.
‎Un vindecător spiritual, mai degrabă.
‎Doamnelor, expertul în tarot ‎va pleca în 45 de minute.
‎Haideți! Să-i dăm drumul!
‎Luați-vă de mâini, surori ale Lunii.
‎Adunați-vă în jurul butucului decorativ.
‎După cum știți,
‎Luna nouă va fi în Scorpion,
‎așa că multe dintre noi se vor simți ‎tulburate săptămâna asta.
‎Așadar,
‎faceți un pas în față.
‎Împărtășiți-ne trăirile ‎în această perioadă de tranziție.
‎Universul ne ascultă!
‎Vreau să fiu eu prima.
‎Draga mea Dawn.
‎Vino!
‎Bățul vorbitorului îți aparține.
‎Vreau să-i mulțumesc mătușii Esme...
‎și vouă tuturor
‎că ne-ați primit.
‎Când te muți în celălalt capăt al țării, ‎schimbarea e mare.
‎Te înțeleg perfect.
‎Săptămâna trecută, ‎fostul soț îmi spunea...
‎Nu vorbim de tine, Barb.
‎Dar schimbarea aduce și lucruri bune,
‎precum noua mea prietenă, ‎pe care am adus-o azi aici.
‎Mary Anne.
‎Bine ai venit, Mary Anne!
‎Vino și destăinuie-te.
‎Vai de mine!
‎Vorbitul în public, alt coșmar repetitiv.
‎Haide.
‎Nu fi timidă.
‎Deschide-ți sufletul și primește-ne.
‎Să-mi deschid sufletul?
‎Să-i primesc?
‎Aș fi vrut să pot face asta...
‎Nu pot. Îmi pare rău.
‎Mary Anne!
‎- Mary Anne! ‎- Absolut tipic pentru Scorpioni.
‎Mary Anne, așteaptă!
‎Ce e?
‎Îmi pare rău, bine?
‎Îmi pare rău că-s timidă, ‎că nu-s dezinvoltă și amuzantă,
‎îmi pare rău că mă tem ‎și de umbra mea. Îmi pare rău!
‎Îmi pare rău că nu încetez ‎să spun că-mi pare rău.
‎Bine.
‎„Bine”?
‎Da.
‎Ceremonia de Lună nouă nu e ‎pentru oricine.
‎Dar...
‎nu te-am făcut de râs?
‎Nu crezi că sunt o plângăcioasă jalnică,
‎care se face mereu de râs?
‎Nu. Cred că te-ai speriat, ‎ceea ce e de înțeles,
‎dar nu contează ce cred eu.
‎Dacă tu crezi ‎că ești o plângăcioasă jalnică,
‎cine sunt eu, ca să te pot contrazice?
‎Uneori, mă simțeam neînfricată.
‎Haide! Nu trebuie să ne întoarcem.
‎Putem sta de vorbă acolo.
‎Și alteori mă simțeam ca un țânc.
‎Putem juca Uno.
‎Aș vrea să am cu cine vorbi despre asta,
‎cineva care să înțeleagă.
‎Vreau la mami.
‎Întocmai.
‎Se întoarce peste câteva ore.
‎Putem reconstitui nunta regală ‎de cel puțin cinci ori până atunci.
‎Mă doare capul.
‎Nu se poate!
‎Bailey ardea.
‎Francine!
‎Probabil nu răspunzi fiindcă primul act ‎din ‎My Fair Lady ‎e cam lung,
‎dar Bailey are febră.
‎Are 40 de grade. Nu știu ce să fac.
‎Sună-mă când primești mesajul.
‎M-am gândit să sun ‎la restul membrelor clubului,
‎dar cred că erau încă prea supărate ‎ca să răspundă.
‎L-am sunat pe tata, dar nu mi-a răspuns.
‎N-avea cine să vină ‎ca să salveze situația.
‎Eram doar eu.
‎- Alo? ‎- Ați sunat la 112.
‎Bună ziua. Am o urgență.
‎Eram îngrozită, ‎dar, văzându-i privirea lui Bailey,
‎știam că trebuie să fiu tare.
‎Hei!
‎Ești gata? Față de pește.
‎Așa. A durat ceva, dar am găsit ‎un dosar pentru Bailey Delvecchio.
‎Strada Burnhill nr. 32 e adresa actuală?
‎- Da. ‎- I-ai dat lichide?
‎Dacă e deshidratat, îi trebuie o perfuzie.
‎Spune-i să se schimbe.
‎Nu vreau albastre.
‎Păi...
‎Am auzit că cineva nu se simte bine. ‎Să-l vedem pe băiețel.
‎Putem vorbi afară, vă rog?
‎Știu că sunteți ocupați.
‎Dar, dacă v-ați uita la ea, ‎nu la dosarul ei, ați vedea
‎că Bailey nu e băiat.
‎Iar tratând-o ca pe un băiat, ‎ignorați complet cine e cu adevărat.
‎O faceți să se simtă nesemnificativă ‎și umilită.
‎Iar asta n-o va ajuta să se simtă bine ‎sau în siguranță.
‎De acum înainte, ‎vă rog să o tratați cum se cuvine.
‎Și, dacă e posibil, ‎aveți un halat care nu e albastru?
‎Ne cerem scuze.
‎Mary Anne.
‎Tată.
‎Mary Anne.
‎Slavă Domnului!
‎Unde e copilul meu?
‎Acolo.
‎Scumpo.
‎Acum, pe Bailey o protejau părinții ei.
‎Iar eu trebuia să discut cu al meu.
‎Tată,
‎îmi pare rău.
‎Știu că trebuia să aștept ‎să mă suni înainte să merg la spital.
‎Nu voiam să-ți faci griji, ‎ci doar să mă asigur că Bailey e bine.
‎Stai.
‎Crezi că sunt supărat pe tine?
‎Sunt impresionat de tine.
‎Auzindu-te vorbind așa cu doctorii...
‎mi-am amintit de mama ta.
‎Da?
‎Da.
‎Poate ai să te miri să afli asta,
‎dar n-a fost ușor...
‎să te cresc singur.
‎De cele mai multe ori, ‎simt că habar n-am ce fac.
‎Dar văzându-te acum...
‎luându-i apărarea fetiței...
‎Mi-am zis: „Dacă poate să facă asta,
‎poate că n-am dat-o în bară de tot.”
‎Poate că mama ta ar fi ‎puțin mândră de mine.
‎Cred că ar fi.
‎Mulțumesc.
‎Pot să te întreb ceva?
‎Desigur, scumpo, orice.
‎Pot să-mi schimb coafura?
‎Vreau să fiu mai încrezătoare,
‎mai matură...
‎dar e greu să fac asta ‎arătând ca un copil.
‎Mary Anne, poți să porți părul cum vrei.
‎Serios?
‎Mereu ți-am făcut cozi ‎fiindcă doar asta m-a învățat mama ta.
‎Dar hainele?
‎Ce-i cu ele?
‎Salopetă cu pisicuțe?
‎Ghiozdan cu roți?
‎Bine, oprește-te.
‎Sunt ideale, ‎din punct de vedere ortopedic.
‎Dacă vrei să te condamni ‎la o viață de dureri lombare,
‎n-ai decât.
‎Mulțumesc, tată.
‎Sunt mândru de tine.
‎Imaginea exterioară nu ne arată mereu ‎cum e cineva în sinea sa.
‎- Înghețată? ‎- Categoric.
‎Dar, dacă nu-i întrebi, ‎nu au ocazia să te surprindă.
‎Luni, am mers la ședința CG ‎pregătită de zarvă.
‎Dar apropo de surprize...
‎Doamne, am aflat tot!
‎Tatăl tău i-a sunat iar pe ai noștri ‎și le-a zis cum a fost.
‎Mary Anne, ești o eroină.
‎Și nu mai suntem pedepsite.
‎Tatăl tău a spus că se bucură că stai ‎cu fete cu influență atât de bună.
‎Adică noi!
‎Da!
‎Cum a fost în ambulanță?
‎Aș fi avut un atac de panică.
‎Dar nu și Mary Anne cea fără de frică.
‎Ai făcut reclamă clubului.
‎Nu-i așa, Kristy?
‎Da, așa e.
‎Trebuie să sărbătorim.
‎Avem jeleuri în fotoliu,
‎iar pentru cine preferă dulciuri ‎fără gelatină,
‎bomboane M&M.
‎Îmi pare rău că am fost o acritură ‎la cantină.
‎Ca să mă revanșez,
‎am făcut un playlist numit ‎„Mary Anne e tare”, fiindcă așa e.
‎Așadar...
‎putem fi prietene din nou?
‎Da, dacă noua ta prietenă nu se supără.
‎Kristy.
‎Nu fi copil.
‎N-o cred pe Morbidda,
‎adică balivernele mătușii Esme ‎despre „Luna în Scorpion”,
‎dar luna asta chiar a adus ‎multe schimbări.
‎O nouă prietenă fantastică...
‎și un strop de fudulie, să zicem.
‎Am simțit că imaginea exterioară ‎începe să mi se potrivească:
‎matură și strălucitoare.
‎Tata m-a lăsat să le invit pe Dawn ‎și pe mama ei la cină...
‎Arăți grozav.
‎...fără să le caute online ‎sau să le ceară CNP-ul.
‎Un pas mic pentru om, ‎un salt uriaș pentru tata.
‎Ați venit!
‎Bună! Vai!
‎Arăți uimitor.
‎Melc!
‎Tată, ea e prietena mea, Dawn, ‎iar ea e mama ei.
‎Sharon?
‎Richard.
‎Vă cunoașteți?
‎- De mult timp. ‎- Am fost la același liceu.
‎Au fost împreună. La modul grav.
‎Sper că nu sunteți o familie ‎care nu face umplutură.
‎Ei bine... ‎Mătușa Esme nu s-a schimbat deloc.
‎- Nu. ‎- Așa e.
‎- Intră, te rog. ‎- Mulțumesc.
‎Știam că Ziua Recunoștinței ‎va fi specială.
‎Dar nu bănuiam ‎că va fi atât de specială.
‎ÎN AMINTIREA LUI FINN WINN BOUSQUET
‎Subtitrarea: Marian Mangalagiu