‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎ADEVĂRUL DESPRE STACEY
‎PREȘEDINTĂ, FONDATOARE
‎Bună! Nu te văzusem. ‎Sunt alte timpuri.
‎În lumea de azi, mereu în mișcare...
‎Ai nevoie de o mână de ajutor cu cei mici.
‎Cauți o dădacă de încredere? ‎Apelează la un nume de încredere: AG.
‎Agenția guvernantelor!
‎AGENȚIA GUVERNANTELOR
‎„Cauți o dădacă?” Eu am inventat asta.
‎Fetele alea sunt la liceu.
‎De ce nu pierd vremea la mall, ‎ca adolescenții normali?
‎Nimeni nu le va angaja ‎în locul nostru, nu-i așa?
‎Stacey?
‎Știam că urma să avem probleme, ‎dar fac pe plac oamenilor.
‎Bineînțeles că nu.
‎Dnă secretar, ‎ne citiți sarcinile viitoare, vă rog?
‎Stacey va avea grijă ‎de Charlotte Johanssen,
‎Claudia, de mezinii familiei Pike,
‎eu sunt la familia Marshall în weekend,
‎iar familia Newton ‎așteaptă să i se nască o fetiță!
‎- Abia aștept să o miros! ‎- Și eu!
‎Luna trecută, Kim a zis că va conta pe noi ‎cu îngrijirea lui Jamie.
‎Așadar, ne merge excelent.
‎Agenția guvernantelor n-are nicio șansă.
‎Asta e dovada succesului nostru.
‎Vor să ne fure clienții,
‎așa că trebuie să ne distingem cumva ‎de concurență.
‎Truse de copii.
‎„Kristy, ce e o trusă de copii?” ‎Mă bucur că ai întrebat.
‎Mary Anne, de ce-mi place așa de mult ‎la tine acasă?
‎Fiindcă nu miroase a adolescent?
‎Bine punctat, dar nu.
‎Fiindcă tatăl tău are ‎toate jocurile de societate. Tu, Stacey...
‎De fapt, n-am ajuns niciodată ‎la tine în casă.
‎Dar sigur ai multe lucruri grozave.
‎Abia aștept să mă vizitați toate.
‎Mama a vrut să termine...
‎renovarea băii, mai întâi.
‎Iar tu, Claudia, ești comoara noastră.
‎Dacă și-ar aduce Claudia toate minunățiile
‎când ne jucăm...
‎Mă rog, când ne vedem.
‎Genial.
‎Așadar, umplem cutiile cu jucării vechi
‎din încasări cumpărăm ce nu avem.
‎Aducem cutiile la programări, ‎iar copiii vor fi încântați să le vadă.
‎Trebuie să le decorăm.
‎Kristy avea dreptate. ‎De la înființarea Clubului,
‎nici măcar Claudia nu m-a vizitat.
‎Ia hârtia asta.
‎Iar dacă ar veni vreodată ‎să doarmă sau să stăm împreună,
‎ar fi mult mai greu să ascund asta.
‎Acum șase luni, ‎am fost diagnosticată cu diabet de tip 1.
‎E prea scurtă.
‎Încearcă ceva mai lung.
‎Să nu se vadă ‎pompa de insulină când ridici brațele.
‎Dar să ne grăbim, tatăl tău ne așteaptă.
‎Pancreasul meu nu produce insulină, ‎care e vitală corpului.
‎Așa că port pompa asta și am grijă ‎la dietă,‎ ‎altfel pot ajunge la spital.
‎În plus, odată ce oamenii află ‎că ai o boală, doar la asta se gândesc.
‎E prea strâmtă.
‎Mama, de pildă.
‎Încercăm o jachetă?
‎Uneori, simt că îi e rușine cu mine,
‎din cauza bolii.
‎Dar, oricât am vrea amândouă ‎să revină totul la normal,
‎așa voi rămâne.
‎Mai aduc câteva lucruri.
‎Mamă! Doamne!
‎Ești norocoasă. Mai ai cel puțin zece ani ‎până o să deteste tot ce faci.
‎Mamă, te rog. Kim ne e clientă.
‎Cum vă simțiți?
‎Ca un elefant.
‎O femelă gravidă.
‎Fetele sunt entuziasmate.
‎Abia așteptăm să vedem bebelușul ‎și să avem grijă de Jamie.
‎Să veniți în vizită.
‎Merg să văd câte din toate astea ‎mă pot cuprinde.
‎E în regulă, nu cred că a văzut ceva.
‎Dar nu asta mă deranja.
‎„Să veniți în vizită”? ‎Nu pentru îngrijit copiii?
‎Am presupus că s-a exprimat greșit,
‎până a doua zi, când aveam grijă ‎de Charlotte Johanssen.
‎Stacey!
‎- E pentru mine? ‎- Bineînțeles.
‎Am început să am amețeli.
‎Am suc de mere la îndemână ‎ca să-mi cresc glicemia când e nevoie.
‎Îmi dai niște suc?
‎Bună, puștoaico!
‎Știi că nu tot ce are Stacey ‎e pentru tine.
‎E în regulă.
‎Mărgele! Voi face o bijuterie.
‎Bine. Eu plec. ‎Distracție plăcută! Fii cuminte.
‎- Pa! ‎- Pa, mamă.
‎Charlotte crede ‎că sunt o dădacă grozavă și atât.
‎- Pot să mă duc să mă joc? ‎- Bineînțeles.
‎Dar, pentru mine,
‎e o reamintire a prezenței bolii, ‎de parcă aș avea nevoie.
‎Uite!
‎Char, de unde e?
‎AGENȚIA GUVERNANTELOR
‎Agenția guvernantelor.
‎Scuză-mă.
‎Cred că ești Lacy Lewis.
‎În carne și oase.
‎Cu cine am onoarea?
‎Stacey McGill, ‎trezorierul Clubului guvernantelor.
‎Ar trebui să însemne ceva?
‎Nu te preface! Ne-ați furat ideea.
‎Agenția voastră e o imitație ‎a clubului nostru.
‎Dă-mă în judecată. Sau nu. ‎Ideile nu-s proprietate intelectuală.
‎Am clubul meu și mă descurc mai bine.
‎N-am oră de culcare ‎și pot conduce oriunde.
‎Bun venit pe piața liberă!
‎Vă urez baftă,
‎căci clienții noștri sunt mulțumiți ‎de serviciile noastre.
‎Chiar așa?
‎- Da. ‎- Ar trebui să susții femeile.
‎Când una are succes, ‎toate avem odată cu ea.
‎Dacă nu vă falimentez.
‎Îți place balonul?
‎Nici măcar nu-l vrea.
‎De ce nu pot să țin balonul?
‎Am fost rea?
‎Haide, Charlotte.
‎Să câștige cele mai bune dădace!
‎Agenția ne vrea clienții.
‎Mobilizarea!
‎Căutați o dădacă?
‎Sunați la Clubul guvernantelor.
‎Curs de yoga.
‎Bingo!
‎AGENȚIA GUVERNANTELOR
‎Ne-am străduit, dar, cumva, ‎erau mereu cu un pas înainte.
‎Bună ziua, Clubul guvernantelor.
‎Agenția guvernantelor?
‎Nu, aici e Clubul...
‎Agenția!
‎Bună ziua. Am venit pentru Carl.
‎Eu sunt Carl.
‎Te-a trimis ginerele meu?
‎N-am nevoie să mi se schimbe scutecul.
‎Mă descurc singur!
‎Da, agenția ne trimitea la slujbe false,
‎în timp ce ni le furau pe cele reale.
‎Mai apoi, Kristy a început să citească ‎o carte ciudată de la bibliotecă.
‎SUN TZU ‎ARTA RĂZBOIULUI
‎Dar nici ea nu știa ‎cât de mult ne va folosi.
‎Mamă, de ce te-ai întors acasă?
‎Vine bebelușul!
‎Jamie!
‎- Bună, Kristy! ‎- Bună!
‎Kim a intrat în travaliu, ‎iar Jamie stă aici până la noi detalii.
‎- Suntem salvate. ‎- Ce spui acolo?
‎Bebelușul familiei Newton e un mântuitor ‎trimis pe Pământ pentru a salva Clubul.
‎O sun pe Kim, ‎să aflu când va avea nevoie de noi.
‎Vom lucra toată săptămâna.
‎Eu spun s-o lăsăm pe Kim să nască,
‎înainte să o hărțuiești cu programările?
‎- Așa e. Îi scriu un mesaj. ‎- Kristy!
‎Îngrijirea unui nou-născut ‎implică mult efort.
‎Bănuiesc că, momentan, Kim va căuta ‎pe cineva cu mai multă experiență,
‎cineva mai în vârstă.
‎Dădace mai în vârstă?
‎Da.
‎Mamă, ce ai acolo?
‎Ăsta?
‎Watson a redimensionat inelul familiei ‎pentru mine.
‎Frumos gest, nu-i așa?
‎Cred că da.
‎Dar nu înțeleg de ce ai nevoie de el ‎ca să arăți că ești luată.
‎Ca o proprietate. Ce urmează? ‎Începi să mergi mereu în spatele lui?
‎Desigur.
‎Și ne-am simți mai bine
‎dacă mi-ai spune „cea a lui Watson”
‎de acum înainte.
‎Gata cu „mama”.
‎Vrem ca toată lumea să știe ‎care e situația.
‎Îi dau micuțului să mănânce, ‎apoi îți poți exersa talentele de dădacă.
‎Atunci a convocat Kristy prima ședință ‎de urgență a Clubului guvernantelor.
‎Există un șarpe numit ‎shuai-jan,
‎care, dacă îl lovești în cap,
‎te atacă cu coada.
‎Dar, dacă-i lovești coada, ‎te atacă cu capul,
‎iar dacă-l lovești la mijloc, ‎te atacă ambele capete.
‎Poftim?
‎E din ‎Arta războiului.‎ Ține pasul.
‎Agenția intră pe terenul nostru ‎și avem nevoie de un plan nou.
‎Nu putem pierde clubul. ‎E cea mai bună creație a mea.
‎E singurul motiv ‎pentru care tata mă lasă să ies.
‎Îmi trebuie bani. M-am obișnuit ‎cu o anumită calitate a vieții.
‎Pensule din păr de nevăstuică.
‎„Eu am nevoie de Club ‎fiindcă nu-mi pot pierde prietenele.
‎Nu din nou.”
‎Asta trebuia să fi spus,
‎dar am fost distrasă.
‎Nătăfleață, avem suc?
‎Caută în frigider. Nu-s majordomul tău.
‎Ia fiți atente!
‎Am început să transpir.
‎Mi s-au înmuiat genunchii. ‎Voiam să-l cunosc.
‎- Bună! ‎- Hei.
‎Sam, ea e prietena mea, Stacey.
‎Stacey, el e fratele meu, Sam.
‎Unde l-ai ținut până acum?
‎La liceu?
‎Am spus cu voce tare?
‎- Da. ‎- Da.
‎Dacă mergi la Liceul Stoneybrook, ‎cunoști niște fete de la Agenție?
‎Ce ne poți spune despre Lacy Lewis ‎și Michelle Patterson?
‎Au început afacerea cu dădace, nu? ‎Într-un grup?
‎Fac o grămadă de bani. ‎E o idee impresionantă.
‎E clubul nostru, idiotule! Ne-au imitat.
‎Noi suntem grupul ‎care are grijă de copii.
‎Ăsta e clubul tău?
‎Credeam că stați de vorbă despre copii.
‎Ai grijă la chitară!
‎Ce vom face?
‎Nici fratele tău nu știe ‎ce face clubul nostru.
‎Ne trebuie ceva grandios. ‎Cât costă un panou publicitar?
‎- Cred că foarte mult. ‎- Da.
‎Mulți bani.
‎Doamne, nu eram leșinată după Sam...
‎Adică eram,
‎dar îmi scădea glicemia.
‎Trebuia să ies înainte să se întâmple ‎ceva rău sau jenant.
‎Stace!
‎Unde te duci?
‎Trebuie să-mi plimb câinele.
‎De când ai câine?
‎De-abia l-am primit. E foarte rotund.
‎- Ne mai vedem. ‎- Pa!
‎Rotund?
‎Nu știu.
‎Stace?
‎Mi-a scăzut glicemia. ‎Te rog, mamă, acum sunt bine.
‎Erai singură?
‎Te-a văzut cineva?
‎- Unde îți era sucul? ‎- Nu era de-ajuns. Mi-a trecut.
‎- Te rog, calmează-te. ‎- Nu.
‎- Nu ești bine!‎ ‎Dă-mi telefonul! ‎- Nu!
‎Dă-mi-l!
‎- Mamă, te rog! ‎- Dă-mi-l.
‎- Mă simt bine. ‎- Ba nu.
‎Mama mi-a făcut o programare de urgență ‎sâmbătă în Stamford
‎și am petrecut ziua făcând pipi ‎în pahar și extrăgându-mi-se sânge.
‎Acea zi a fost demoralizantă
‎pentru noi toate.
‎Clubul guvernantelor! ‎Avem un club de îngrijit copiii!
‎Clubul guvernantelor!
‎Căutați o dădacă?
‎Sunați la Clubul guvernantelor!
‎Mary Anne, nu spui nimic.
‎Ăsta e coșmarul meu.
‎Kristy e precum clovnul din ‎It, ‎aduce panica nocturnă pe timpul zilei.
‎Oferim prețuri speciale clienților loiali!
‎Nu uita că, uneori, crezi că oamenii ‎ne critică, chiar dacă nu e așa.
‎Arătați stupid.
‎Ratatelor!
‎Hai să mergem acasă.
‎N-am obținut nicio rezervare cu reclamele,
‎dar măcar ne-am făcut pașii zilnici?
‎Îmi pare rău că n-am putut fi acolo.
‎Altă călătorie la New York, ‎cu Porsche-ul negru al tatălui tău?
‎Înțelegem.
‎Mai ținem ședința de azi?
‎Știm toate că nu vom primi niciun telefon
‎și am o grămadă de teme la matematică.
‎Vrei să anulezi?
‎Nu avem rezervări noi la orizont.
‎Și nu cred că am resurse ‎să stau să văd cum nu sună telefonul.
‎Hei, cine e acolo?
‎Jamie!
‎Ce faci? Nu poți sta singur pe stradă.
‎Noua mea dădacă mi-a spus ‎să vin aici și să mă joc singur.
‎Nu ți-e rușine?
‎Ce-ai zis?
‎L-ai lăsat pe Jamie afară. ‎Era să-l lovească o mașină.
‎Așa ai tu grijă de el?
‎Nu știu despre ce vorbești. N-are nimic.
‎Joacă-te în camera ta.
‎Copiii nu trebuiau să intre.
‎O să-și ia bilet de voie
‎sau bilet la Disneyland.
‎Sau poate o palmă peste cap.
‎Nu rimează.
‎Kim mi-a încredințat totul, ‎deci pot proteja proprietatea
‎cum consider necesar.
‎De obicei, nu sunt turnătoare.
‎Nu dă deloc bine.
‎Dar să lași un băiețel ‎să se joace singur pe stradă?
‎E prea mult.
‎Bună ziua, Kim.
‎Stacey, de la Clubul guvernantelor.
‎Voiam să-ți spun ‎ce s-a întâmplat cu Jamie.
‎Ai să regreți asta.
‎Avea dreptate.
‎AGENȚIA GUVERNANTELOR
‎„Chiar vreți ca ea să aibă grijă ‎de copiii voștri?”
‎LINK
‎Stacey!
‎Doamne!
‎Te simți bine?
‎După o minimă investigație online,
‎Agenția a găsit motivul mutării mele ‎la Stoneybrook.
‎Credeam că am lăsat totul în urmă.
‎M-am înșelat.
‎Stacey.
‎Ce e asta?
‎Trebuie să ne spui.
‎Știu.
‎Știm toate că ai ascuns ceva ‎în tot acest timp.
‎Ce e? O cădere nervoasă?
‎Un acces epileptic?
‎Droguri puternice?
‎- Kristy! ‎- Ce?
‎Agenția a făcut asta ‎ca să ne discrediteze.
‎Orice ar fi, avem dreptul să știm.
‎E diabet.
‎Am diabet, bine?
‎De tip 1.
‎Nu există tratament. ‎O să-l am toată viața.
‎De când știi?
‎De primăvara trecută.
‎Am început să mă simt ciudat.
‎Am slăbit mult. ‎Mama credea că am o tulburare alimentară.
‎M-a dus la psihiatru,
‎dar, între timp, m-am îmbolnăvit ‎și mai mult...
‎până la ce ați văzut în clip.
‎Dar de ce ne-ai mințit?
‎Fiindcă mi-era teamă...
‎Credeam că, dacă aflați, ‎doar așa mă veți vedea.
‎Fata bolnavă.
‎Stacey.
‎A fost cea mai urâtă zi din viața mea.
‎Până și cea mai bună prietenă a mea, ‎Laine, l-a retrimis.
‎Au comentat despre el...
‎până când l-au văzut toți copiii ‎de la școlile private din Manhattan.
‎Ce nemernici!
‎Am presupus că și voi veți râde de mine.
‎Stacey, n-am face asta niciodată.
‎Niciodată.
‎În niciun caz.
‎Ai înnebunit?
‎Sau ți-a scăzut glicemia?
‎Prea devreme.
‎De unde știi de asta?
‎Doar nu ești primul om din lume cu diabet. ‎Și Jen are, prietena mamei.
‎Și vara mea, Erica.
‎Și actrița Halle Berry.
‎Ce e?
‎Chiar are.
‎Ce facem, fetelor?
‎Toți părinții au primit clipul
‎și oricum se temeau că nu suntem ‎destul de responsabile.
‎Le arătăm că se înșală.
‎Facem cel mai responsabil lucru.
‎Dăm cu aspiratorul.
‎Nu. Spunem adevărul.
‎Da.
‎Ascultă, nu știu ‎cum e în strălucitorul Manhattan,
‎dar aici, în ponositul Stoneybrook, ‎așa procedăm.
‎Ești de acord?
‎Trebuie să dăm telefoane.
‎Am convocat încă o ședință de urgență ‎a Clubului guvernantelor,
‎una cu totul deosebită.
‎În clipul pe care l-ați văzut ‎aveam un șoc insulinic,
‎înainte să fiu diagnosticată cu diabet.
‎V-a fost trimis de Agenție ‎ca să ne afecteze imaginea clubului.
‎Știu că arată rău,
‎dar acum mi-e mult mai bine.
‎Știu cum să am grijă de mine
‎și știu că pot avea grijă de copiii dv.
‎Îmi pare rău că s-a întâmplat asta,
‎dar trebuie să-mi apăr copiii ‎de situațiile riscante.
‎Și echipamentul medical?
‎Ar putea fi periculos în mâinile ‎unui copil, nu?
‎Cred că întrebarea e:
‎putem fi siguri că nu va mai avea ‎un episod similar?
‎Adevărul este
‎că nu se poate.
‎Dacă aveți rețineri ‎în a îmi încredința copiii,
‎voi înțelege.
‎Dar nu pedepsiți și restul clubului.
‎Poate că sunt mai mici
‎și nu pot sta până târziu,
‎dar le pasă.
‎Dacă asta vă liniștește, ‎voi demisiona de la Clubul guvernantelor.
‎Stacey, stai...
‎- Nu... ‎- Nu cred că e necesar.
‎Bună! Cred că vă cunosc pe majoritatea. ‎Sunt Peggy Johanssen, mama lui Charlotte.
‎Sunt și specialist în endocrinologie ‎la Spitalul Stamford Presbyterian
‎și am observat imediat pompa de insulină.
‎Știai asta, Stacey?
‎Am văzut-o controlându-și simptomele ‎când avea grijă de Charlotte.
‎Stacey e chiar mai matură ‎ca majoritatea copiilor de vârsta ei,
‎din cauza sănătății,
‎iar Charlotte întreabă mereu ‎când se va întoarce să se joace
‎cu trusa ei de copii.
‎E o trusă pe care o aducem toate ‎de fiecare dată.
‎Și prin asta ne distingem.
‎Când Claudia are grijă de Eleanor și Nina, ‎mereu le găsim cu un proiect artistic
‎sau ne povestesc ‎ce cărți le-a citit Mary Anne.
‎Spre deosebire de Agenție.
‎Când Kristy stă cu fiul meu, Jackie, ‎se antrenează în parc.
‎Odată i-am spus să se culce
‎și-mi zice: „Nu tu ești șeful meu, ‎ci antrenoarea Kristy.”
‎Uneori, avem nevoie de cineva până târziu,
‎de aceea folosim Agenția.
‎Care a încercat s-o hărțuiască pe Stacey. ‎E un exemplu de arătat copiilor dv.?
‎Facem ceva în privința orelor târzii. ‎Nu, mamă?
‎Mai vorbim.
‎Între timp,
‎oferim tarife speciale ‎clienților noștri loiali.
‎Doamne! Scuze!
‎Atunci am înțeles că aici mi-e locul.
‎Nu doar în Club, ci în ceva mai vast...
‎în comunitate.
‎Iar ei m-au acceptat așa cum eram.
‎Ce cămășuță șic, Stace!
‎Ce spuneți?
‎Nemaipomenit!
‎Ce-i? Fiica mea e nemaipomenită!
‎Să faci asta și cu telefonul meu. ‎O să fiu șmecherul biroului.
‎Mă duc să fac micul dejun.
‎E drăguț, nu?
‎E albastru.
‎Mamă, nu-mi mai e rușine de diabet.
‎Vreau să nu-ți fie nici ție.
‎Rușine? Nu.
‎Am vrut să te protejez de alte suferințe.
‎Dar să-mi fie rușine cu tine? Niciodată.
‎Mă gândeam
‎că mulți oameni au borsete ‎pentru pompa de insulină
‎și am văzut una Gucci care e mortală.
‎E albastru-deschis și foarte drăguță.
‎Atunci, bine că te-ai întors în club.
‎Poate reușești s-o achiți ‎până la 35 de ani.
‎Doamne!
‎Clubul guvernantelor.
‎Așadar, ne-am recuperat toți clienții,
‎și nu doar atât,
‎fiindcă, atunci când ele au fost josnice, ‎noi am fost... nu chiar virtuoase,
‎dar măcar oneste.
‎Da, Kim. Ne-ar face plăcere.
‎Vreau să aud toată povestea nașterii.
‎Mama zice că m-am născut la 8:00, ‎cu ochii larg deschiși, observând totul.
‎Eu m-am născut la 4:36 dimineața, nu?
‎Gata să cucerești lumea.
‎Mama nu-și amintește ora nașterii mele, ‎după un travaliu de 30 de ore.
‎Dar tu, Mary Anne?
‎Nu știu.
‎Întreab-o pe Mimi.
‎Sigur știe. Era prietenă bună cu mama ta.
‎- Da? ‎- Da.
‎Faceți cunoștință cu Lucy.
‎Stacey,
‎le arăți celorlalte fete cum se face?
‎Bun venit la Stoneybrook, Lucy.
‎Subtitrarea: Marian Mangalagiu