‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎CLAUDIA ȘI TELEFOANELE-FANTOMĂ
‎Mă pricep la multe lucruri.
‎Da!
‎De exemplu, la modă.
‎Și să fiu dădacă.
‎Sunt o dădacă foarte pricepută.
‎Dar cel mai bine mă pricep la artă.
‎Chiar foarte bine.
‎Nu primim teme pentru acasă, ‎nici teste.
‎Când pictez sau sculptez,
‎toate vocile din cap ‎care-mi spun ce ar trebui să fac
‎și cine ar trebui să fiu se evaporă.
‎E foarte frumos.
‎Vai de mine, Trevor Sandbourne!
‎Fii calmă, Claudia. Respiră.
‎Aduce cu stilul lui Elizabeth Peyton.
‎Îi știi lucrările?
‎A expus cu tata ‎la Hotelul Chelsea, în anii '90.
‎Uau! Adică…
‎Tare! E tare...
‎E greu să recreezi transparența ‎la pictura în ulei...
‎dar ți-a reușit.
‎Îmi place lucrarea ta. Care e tema?
‎Aceeași ca a ta.
‎E un autoportret.
‎- Abstract. ‎- Da.
‎Ai auzit de balul de vineri seară?
‎- Țopăiala de Halloween? ‎- Da.
‎Mergi?
‎Vai de mine!
‎Da. De fapt...
‎Nu.
‎De fapt, încă nu m-am decis.
‎Bine.
‎Poate ne vedem acolo.
‎Te-a invitat sau nu?
‎Și Kristy Thomas se pricepe ‎la multe lucruri.
‎Ei bine?
‎Din păcate,
‎subtilitatea nu e ‎unul dintre punctele ei forte.
‎M-a întrebat dacă merg ‎și a zis că o să ne vedem acolo.
‎Așadar, m-a invitat.
‎Vom fi acolo împreună.
‎- Practic. ‎- Uite care-i faza.
‎Un tip ca Trevor Sandbourne nu va veni ‎la ușa ta cu un buchet de flori.
‎Nu așa se fac lucrurile în cercurile lui.
‎Ce fel de cercuri sunt alea?
‎Cercuri sofisticate.
‎Cercuri artistice.
‎O să te costumezi?
‎Voiam să fiu o păpușă trol,
‎dar, pentru Trevor,
‎va trebui să mă gândesc ‎la ceva mai rafinat.
‎- Absolut. ‎- Serios?
‎O să te aranjezi pentru un tip
‎care nici măcar nu te-a invitat ‎cum se cuvine?
‎Kristy, nu vreau să arăt ca un copil.
‎Întregul bal e pueril,
‎o altă ocazie pentru băieți ‎să ne dezamăgească
‎și pregătind fetele pentru a le găsi scuze ‎o viață întreagă.
‎N-aș merge nici plătită.
‎Dar tu, Mary Anne?
‎Poate e acolo drăgălașul de Logan.
‎Cel la care te tot uiți, ‎voluntarul de la bibliotecă?
‎Nu știu despre ce vorbești.
‎Oricum, tata nu m-ar lăsa să merg.
‎De la o vreme vorbește ‎doar de Apelantul-fantomă.
‎Ce e asta?
‎Un spărgător de case ‎care a apărut la știri.
‎Se spune că primești ‎niște apeluri anonime înfiorătoare,
‎apoi îți dai seama ‎că apelurile erau inițiate din casa ta.
‎Ne-a auzit! E Apelantul-fantomă!
‎Bună ziua, Clubul Guvernantelor.
‎Bună, scumpo. Eu și Watson mergem ‎la o petrecere vineri seara
‎și vrem o dădacă pentru copii.
‎Așteptați, vă rog.
‎Watson vrea o dădacă vineri.
‎Dar atunci e balul.
‎Da, mergem cu siguranță.
‎Kristy, e a șaptea oară ‎de la înființarea clubului
‎când mama ta ‎sau Watson apelează la noi.
‎Ești singura care n-a mers la ei
‎și ești singura pe care ei o vor, de fapt.
‎Mary Anne Spier va fi dădaca dv. vineri. ‎Vă doresc o zi minunată!
‎Așadar, vii și tu ‎la Țopăiala de Halloween?
‎Aș prefera să am păduchi... din nou.
‎Ai păduchi cam des.
‎Un alt lucru la care mă pricep e gătitul.
‎Gătesc des cu bunica mea, Mimi.
‎M-a învățat multe.
‎Morcovii, te rog, dragă Claudia.
‎Mimi e cea mai bună persoană ‎pe care o cunosc... la orice.
‎Pentru că, orice ar face,
‎o face cu multă dragoste.
‎Acum o lăsăm la foc mic ‎și îmi spui mai multe despre băiatul tău.
‎Trevor. E foarte drăguț!
‎Face niște lucrări abstracte care sunt…
‎Iar tatăl lui e un pictor faimos
‎și are multe relații în lumea artei.
‎Nu-i așa că ar fi minunat
‎să ai părinți care să te înțeleagă?
‎Claudia, draga mea...
‎Toți cei de vârsta ta ‎se simt neînțeleși de părinți.
‎Pe de altă parte, bunicii...
‎Îl plac foarte mult ‎și cred că și el mă place.
‎Stacey așa spune.
‎Ce părere ai?
‎Cred că, dacă băiatul ăsta ‎nu e nebun după tine,
‎trebuie să fie dus cu pluta.
‎Cum merg celelalte materii?
‎În afară de artă?
‎Credeam că anul acesta va fi diferit.
‎Gimnaziul trebuia ‎să fie un nou început pentru tine,
‎un nou capitol.
‎Vrem să te ajutăm, scumpo.
‎N-am nevoie de ajutor.
‎Nu pic la nicio materie.
‎Ne-a sunat profesoara de algebră.
‎Voia să se asigure ‎că ești pregătită pentru testul de mâine.
‎Claudia...
‎trebuie să iei școala în serios anul ăsta.
‎Nu mai ești la școala primară. ‎Notele se iau în considerare la evaluare.
‎Nu vrei să ajungi la o facultate bună?
‎Eu și ai mei am discutat asta ‎în diverse forme încă din clasa a doua.
‎În ciuda lucrurilor la care mă pricep, ‎le pasă doar de ce nu pot face.
‎- Pot face o sugestie? ‎- Sigur, Janine.
‎Am citit un studiu comportamental ‎în ‎Psychology Today ‎care a arătat
‎că subiecții sunt mai motivați de teama ‎de a pierde decât de un câștig potențial.
‎Treci la subiect, Janine.
‎La întâlnirea Claudiei cu dădacele, ‎am auzit-o plănuind să meargă la un bal
‎în calitate de parteneră neoficială ‎a unui coleg.
‎Trevor, cred?
‎M-ai spionat?
‎Mi-am rătăcit căștile antifonice.
‎Iată ce propun.
‎Dacă ia o notă bună, merge la bal.
‎În caz contrar, nu merge.
‎Îmi place.
‎Mulțumesc, Janine, pentru atitudinea ta ‎pragmatică și constructivă.
‎Mulțumesc, Janine, ‎că ești enciclopedia ambulantă
‎care mi-a distrus viața.
‎Dar n-am fost singura care a avut parte ‎de surprize în seara aia.
‎E cineva?
‎Tată?
‎Tată!
‎De ce stai pe întuneric?
‎Ai idee cât e ceasul?
‎Opt și douăzeci.
‎La ce oră trebuia să fii acasă?
‎La opt.
‎Sunt 20 de minute.
‎Știi ce se poate întâmpla în 20 de minute?
‎Puteai fi lovită de o mașină sau răpită.
‎- Spărgătorul... ‎- Apelantul-fantomă?
‎E în libertate în districtul Fairfield.
‎Dar nu te-ai deranjat să suni ‎ca să-mi spui că ești în viață.
‎Îmi cer scuze.
‎Îți accept scuzele.
‎Dar, sincer, nu văd rostul
‎acelui telefon nou-nouț ‎după care ai plâns,
‎dacă nu-l folosești responsabil.
‎Tată, nu-mi poți lua telefonul.
‎Cum să te mai sun?
‎Dacă e vreo urgență?
‎M-am gândit la asta.
‎Și vestea bună e că telefonul tău ‎cel vechi funcționează perfect.
‎I-am făcut setările, e pregătit.
‎Am studiat jumătate de noapte ‎ecuațiile de gradul doi,
‎ce-or mai fi și alea.
‎Și am purtat o ținută specială: ‎robă șic în stil Ruth Bader Ginsburg.
‎Foarte drăguță.
‎Claud, aproape ai reușit!
‎Trebuie doar să împarți la opt, ‎apoi egalezi fiecare factor cu zero
‎și gata.
‎Cum reușești?
‎Și tu poți!
‎Respiră, ia-o încet ‎și verifică-ți calculele.
‎Asta e tare la matematică: ‎știi mereu când ai dreptate.
‎Urma să-i spun că experiența mea ‎era total diferită, când...
‎Doamne, vine aici!
‎Doamne!
‎Hai, spune-le.
‎Nu pot să fiu dădacă ‎la familia Brewer mâine-seară.
‎Azi-noapte a întârziat 20 de minute ‎și tatăl ei a pedepsit-o.
‎Acum eu va trebui să am grijă ‎de copiii cretinului de Watson,
‎dacă nu renunță nimeni la bal.
‎În niciun caz.
‎Întâi te-ai supărat pe ea ‎fiindcă a acceptat,
‎acum ești supărată că nu poate?
‎Ai luat-o razna.
‎Scuză-mă, dar e vorba de o afacere.
‎Nu am luat-o razna dacă mă enervez ‎când cineva e neprofesionist.
‎Știi cine a luat-o razna? Richard Spier.
‎Kristy, zău așa!
‎E paranoic. Te tratează ca pe un bibelou ‎de pus în vitrină.
‎Și toată chestia cu Ghișeul-fantomă...
‎- Apelantul-fantomă. ‎- Mă rog... E dus cu capul.
‎Până și mama crede asta.
‎- Nu e normal. ‎- De unde știi tu cum e un tată normal?
‎Kristy…
‎Adică...
‎Sunt un om oribil.
‎Kristy și Mary Anne erau prietene ‎de la grădiniță
‎și nu le mai văzusem astfel.
‎Dar acum trebuia să gândesc ‎ca o matematiciană,
‎nu ca un consilier de cuplu.
‎- Scuze. ‎- Scuze.
‎- Hei! ‎- Bună!
‎Voiam să vorbesc cu tine la prânz, ‎dar pari cam ocupată.
‎Voiam să-ți spun ceva
‎despre Țopăiala de Halloween de mâine.
‎M-am gândit că, dacă ai nevoie,
‎tata ar putea să te ia și putem merge...
‎împreună, dacă vrei.
‎Da.
‎- Serios? ‎- Ar fi grozav.
‎Bine. Îmi plac ochelarii, apropo.
‎Liniștiți-vă.
‎Lăsați cărțile deoparte,
‎căci a sosit Ziua Judecății.
‎În acea noapte, Mary Anne s-a simțit ‎cea mai rea prietenă din lume.
‎Din păcate, noul ei telefon vechi ‎putea apela doar patru numere:
‎al tatălui ei, al tatălui ei, 112
‎și al tatălui ei.
‎Dar Mary Anne și Kristy aveau ‎o cale de comunicare și mai arhaică.
‎Îmi pare rău.
‎Nu ar fi trebuit să spun așa ceva.
‎Mesaj recepționat.
‎A doua zi urma un moment hotărâtor ‎și pentru mine.
‎Diseară va fi un vis sau un coșmar?
‎Voi merge la bal cu Trevor,
‎ajungând astfel un cuplu pe viață, ‎cu un viitor strălucit în lumea artei,
‎sau va trebui să-mi petrec ‎restul vieții acasă,
‎urmărind-o Janine corectând ‎gramatica oamenilor pe internet?
‎Voi trece testul sau...
‎Am picat.
‎E mai bine ca data trecută.
‎Poate că părinții tăi vor spune: ‎„Bravo, faci progrese!”
‎Trevor o să creadă că sunt o ratată.
‎Ba nu.
‎Și cu mine cum rămâne?
‎Nu cunosc pe nimeni aici, ‎în afară de tine, Kristy și Mary Anne,
‎dar voi nu veniți la bal.
‎Îmi pare rău, Stacey.
‎Sincer.
‎Bine. Poftim, ia asta.
‎Pentru ce e?
‎Oficial, pentru studiu.
‎Neoficial, poți observa ‎că am scris totul cu creionul,
‎inclusiv numele meu.
‎Așadar, dacă vrei să folosești
‎una dintre radierele tale șic ‎pentru o licență artistică...
‎- Adică să-mi mint părinții? ‎- Nu.
‎Ascunde adevărul până mâine, ‎după ce tu și Trevor veți fi îndrăgostiți
‎și vei purta fabulosul costum ‎de Halloween.
‎Claudia, e primul meu bal ‎la o școală nouă.
‎Chiar vreau să merg.
‎Dar nu singură.
‎Era o dilemă morală, categoric.
‎Trebuia să merg undeva unde să pot medita ‎și unde să pot fi eu însămi.
‎Dar altcineva ajunsese acolo înaintea mea.
‎Ce părere ai?
‎Fii sinceră.
‎E grozav.
‎Serios.
‎Tata spune că e o imitație.
‎După ceva ce a pictat în anii '80.
‎Credeam că, dacă pictez ca el,
‎va fi mândru de mine, măcar o dată.
‎Dar, orice aș încerca,
‎nu e niciodată ce vrea el.
‎Atunci am înțeles ‎că, indiferent cine sunt părinții tăi,
‎mereu te pot face să simți ‎că îi dezamăgești.
‎Și acel sentiment, ‎care te face să te simți trist,
‎înfricoșat și ca un rebut,
‎acela e adevăratul Apelant-fantomă.
‎Ești un artist talentat, Trevor, ‎și ar trebui să pictezi ce vrei.
‎Nu ăsta este scopul artei?
‎Ești deosebită, știi asta?
‎Ne vedem diseară.
‎Doamne!
‎Acum chiar trebuie să merg la bal.
‎În plus, nu cumva ‎e vina părinților mei pentru că au
‎aceste așteptări complet nerealiste?
‎MAMA
‎Nimeni nu-i perfect.
‎Aceste picturi murale ‎sunt de la începutul secolului,
‎iar aici este zona mea preferată din casă.
‎E un hol de șoapte.
‎Dacă șoptesc într-un capăt, ‎poți auzi șoapta în celălalt capăt.
‎Să-ți arăt.
‎O să-ți placă.
‎Stai aici.
‎Bine.
‎Andrew, vino aici.
‎Bine.
‎Kristy.
‎Ne bucurăm că ești aici.
‎Nu, Andrew?
‎Da.
‎Mă duc să-i dau niște lapte lui Andrew.
‎Știu că se străduiește prea mult.
‎Dar ne bucurăm că o să fiți împreună.
‎Karen era foarte entuziasmată ‎că va sta cu tine.
‎În regulă.
‎Cred că e timpul ca cineva să se bage ‎în pijamale și să spună „somn ușor”.
‎Hai, dragule.
‎Somn ușor, Kristy.
‎Mulțumesc că ai venit.
‎Haide!
‎Încântată de cunoștință, Karen.
‎Adu fursecuri.
‎Îmi trebuie ‎pentru priveghiul păpușii mele.
‎Arăți minunat!
‎Așa crezi?
‎O costumație revoluționară. ‎Printre cele mai bune creații ale tale.
‎Suntem foarte mândri de tine.
‎Datorită testului?
‎Testul e o veste bună,
‎dar sunt mândră de tine ‎fiindcă ești Claudia mea.
‎Pentru mine, e mai mult decât suficient.
‎Hai să-ți găsim niște cercei.
‎Să-i închidem ochii?
‎Nu.
‎Oricum e întuneric în mormânt.
‎Adio, Krakatoa!
‎Ai trăit.
‎Acum ești moartă.
‎Să spunem o rugăciune?
‎Krakatoa era atee.
‎NUMĂR NECUNOSCUT
‎Cine e?
‎Nimeni.
‎Nu poate fi nimeni.
‎Poate a fost o greșeală.
‎Sau e Apelantul-fantomă.
‎Ai auzit de el?
‎Te sună încontinuu
‎și în tot timpul ăsta
‎e în casa ta, pe undeva.
‎Pândindu-te.
‎Ascultându-te.
‎Adulmecându-te.
‎Nu e Apelantul-fantomă, Karen.
‎Uite-o!
‎Studenta noastră eminentă!
‎Arăți de milioane!
‎Arată de 95%!
‎Scumpo, suntem în al nouălea cer!
‎Mersi, mamă.
‎Pot să văd testul? ‎Scuze că-s genul ăla de mamă.
‎Vreau să-ți văd numele lângă nota aia.
‎Claudia, ce e asta?
‎Testul meu.
‎Adevăratul meu test.
‎Dar cel cu 95?
‎Era al lui Stacey.
‎Așadar, ne-ai mințit?
‎Da, fiindcă voiam neapărat să merg la bal.
‎Dar nu sunt genul de elev ‎care ia maxim la algebră
‎după ani întregi ‎în care m-am chinuit cu împărțirea.
‎Nu sunt Janine și m-am săturat ‎să simt că trebuie să fiu.
‎Dar vrem să te străduiești.
‎Mă străduiesc.
‎Dar prefer să mă axez ‎pe lucrurile la care mă pricep,
‎în loc să ascult de Apelanții-fantomă ‎din mintea mea,
‎care-mi spun că ele nu contează.
‎Ne bucurăm că ne-ai spus adevărul.
‎Și eu.
‎Vă iubesc.
‎Și noi te iubim.
‎Vino aici.
‎Mă întorc până la ora zece.
‎Unde crezi că te duci?
‎Chiar nu pot să merg la bal?
‎Ai înnebunit?
‎Condiționarea negativă funcționează, ‎dar e esențial să fiți consecvenți.
‎Taci, Janine!
‎Le-am spus adevărul. Îmi pare rău.
‎Nu-ți face griji. Toți vor ‎să le fii prietenă, mai ales eu.
‎PS. Salută-l pe Trevor ‎și spune-mi cu ce e îmbrăcat.
‎NUMĂR NECUNOSCUT
‎Cred că ar trebui să răspunzi.
‎Ce vrei?
‎Să-mi cer scuze.
‎Mary Anne?
‎Te-am tot sunat.‎ ‎De ce n-ai răspuns?
‎De ce ai numărul ascuns?
‎Tata mi-a dat iar ‎vechitura aia de telefon.
‎Știi cât de greu a fost ‎să te pot suna cu așa ceva?
‎Fii atentă: Karen trece acum ‎printr-o pasă mai sinistră,
‎dar ea e distractivă de fapt.
‎O să-mi fie dor de tine.
‎Și la subsol e un al doilea congelator, ‎cu înghețată de ciocolată.
‎Copiii nu trebuie să știe de el, ‎dar poți să iei câte vrei.
‎Asta e tot?
‎Voiam să-ți spun și că îmi pare rău ‎pentru ce am spus despre tatăl tău.
‎Dar, Kristy…
‎trebuie să-ți rezolvi problema cu Watson.
‎Va face parte din familia ta, ‎fie că-ți place sau nu.
‎Fă un efort să-ți placă ideea.
‎Ne vedem mâine.
‎Și nu mai suna! O sperii pe Karen.
‎Ba nu mă sperie!
‎Pa.
‎Vrei înghețată de ciocolată?
‎Credeam că nu mă mai întrebi.
‎Între timp, Stacey își trăia ‎propriul film de groază,
‎încercând să fie cât mai discretă,
‎costumată ca Maria Antoaneta,
‎când, în sfârșit, ‎a văzut o față cunoscută.
‎Dna Johanssen, profesoara de artă.
‎E profesoară, dar e una de treabă.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Ce costumație deosebită!
‎Din păcate, așa e.
‎O mai știi pe Stacey McGill?
‎- Dădaca favorită a lui Charlotte. ‎- Sigur.
‎Amândouă sunteți supraveghetoare ‎astă-seară.
‎Cine e acasă cu Charlotte?
‎Așadar, n-am mers ‎la Țopăiala de Halloween.
‎Istoria mea cu Trevor ‎trebuia să mai aștepte.
‎Dar eram fericită, ‎făcând ceea ce mă pricep să fac.
‎În cele din urmă,
‎n-a fost o noapte rea...
‎până când mi-a scris Stacey.
‎Uită-te la asta!
‎Agenția Guvernantelor.
‎Vai, Mimi...
‎se pare că avem concurență.
‎Subtitrarea: Marian Mangalagiu