EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
CLAUDIA OCH SPÖKSAMTALEN
Jag är bra på många saker.
Ja!
Mode, till exempel.
Och att sitta barnvakt. Det är jag jättebra på.
Men jag är bäst på konst.
Allra bäst, faktiskt. Det finns inga läxor i konst, inga prov.
När jag målar eller skulpterar
försvinner alla röster som säger vad jag borde göra
eller hur jag borde vara.
Vad fint.
OMG, Trevor Sandbourne! Lugn, Claudia. Andas.
-Den påminner om Elizabeth Peyton. -Känner du till hennes arbete?
Hon och min pappa ställde ut på Chelsea på 90-talet.
Wow. Jag menar…
Coolt. Vad coolt.
Det är svårt att skapa genomskinlighet med olja, men...
...du har lyckats.
-Jag gillar din också. Vad är det? -Samma som din. Ett självporträtt.
-Abstrakt. -Ja.
Har du hört om festen på fredag kväll?
-Halloween-grejen? -Ja.
Ska du gå?
OMG!
Ja. Jag menar…
Nej. Jag menar, jag har inte bestämt mig.
Coolt.
Vi kanske ses där.
Vill han gå dit med dig?
Kristy Thomas är också bra på många saker.
Nå?
Tyvärr...
...är subtilitet inte en av hennes många talanger.
Han frågade om jag skulle gå och sa att vi ses där.
Så i princip, ja.
Vi har en dejt...
-...i princip. -Här är grejen.
En kille som Trevor Sandbourne kommer inte hem till dig med en blomma.
-Det är inte så man gör i hans cirklar. -Och vilka är de?
Sofistikerade cirklar. Konstnärliga cirklar.
Tänker du klä ut dig?
Jag hade tänkt gå som ett troll men för Trevor
måste jag nog ha nåt lite mer elegant.
-Precis. -Allvarligt?
Tänker du klä upp dig för en kille som inte ens kan bjuda ut dig på riktigt?
Jag vill inte se barnslig ut.
Det är festen som är barnslig.
Den gör killar till en ännu större besvikelse
och får tjejer att vänja sig vid att ursäkta dem hela sitt liv.
-Jag vägrar gå. -Du då, Mary Anne?
Gulliga Logan kanske är där. Som du alltid stirrar på i biblioteket?
Jag vet inte vad du menar.
Hur som helst skulle min pappa inte låta mig gå.
Han är dödsorolig för telefonspöket.
Vad är det?
En inbrottstjuv som var på nyheterna.
Man får tydligen läskiga anonyma samtal.
Sen inser man att samtalen kommer inifrån huset.
Han hörde oss! Telefonspöket.
Hallå, Barnvaktsklubben.
Hej, Watson och jag ska på en halloweenfest på fredag
och behöver en barnvakt.
Vänta lite. Watson behöver en barnvakt på fredag.
-Men det är festkvällen. -Ja, vi tänker gå.
Kristy. Det är sjunde gången sen vi startade klubben
som din mamma eller Watson har ringt oss om jobb.
Du är den enda som inte har varit där, och du är den enda de vill ha.
Mary Anne Spier blir er barnvakt på fredag. Ha en bra dag!
Så du tänker gå på halloweenfesten?
Jag vill hellre ha huvudlöss... igen.
Du får ofta huvudlöss.
En annan sak jag är bra på är matlagning.
Jag och min mormor Mimi lagar ofta mat. Hon har lärt mig allt.
Morötterna, tack, Claudia.
Mimi är den bästa person jag känner, på precis allt.
Det är nog för att allt hon gör, gör hon med mycket kärlek.
Nu låter vi det sjuda och du kan berätta mer om pojken.
Trevor. Han är gullig.
Han skapar abstrakta verk som är...
Hans pappa är en berömd målare och han känner många konstmänniskor.
Vore det inte fantastiskt att ha föräldrar som faktiskt förstår dig?
Min Claudia.
Ingen i din ålder tycker att deras föräldrar förstår dem.
Morföräldrar, å andra sidan...
Jag gillar honom och jag tror faktiskt att han gillar mig.
Stacey tror det.
Vad tror du?
Om den här pojken inte är tokig i dig...
...måste han vara helt galen.
Hur går det i andra ämnen?
Utom konst, menar du?
Vi trodde att det skulle bli annorlunda i år.
Mellanstadiet skulle bli en ny början för dig, du skulle vända blad.
Vi vill bara hjälpa dig.
Jag behöver ingen hjälp. Jag är inte underkänd i nåt.
Din matematiklärarinna ringde.
Hon ville försäkra sig om att du är redo för provet i morgon.
Claudia…
Du måste börja ta skolan på allvar i år.
Det är inte lågstadiet längre. Poängen skrivs in i slutbetyget.
Vill du inte gå på ett bra college?
Vi har haft varianter av den här diskussionen sen andra klass.
Trots allt jag kan göra bryr de sig bara om det jag inte kan.
-Får jag ge ett förslag? -Ja, Janine.
En publicerad studie i beteendevetenskap visar att
personer blir mer motiverade att agera av rädsla för förlust än av hopp om vinst.
Kom till saken, Janine.
På mötet med Claudias klubb tidigare hörde jag att hon vill gå på festen
som informell partner till en manlig klasskamrat.
Trevor, var det väl?
Spionerade du på mig?
Jag hade förlagt mina hörlurar. Jag föreslår följande:
Får hon ett bra betyg kan hon gå på dansen.
Om inte, stannar hon hemma.
Jag gillar det.
Tack för att du är så målinriktad och konstruktiv.
Tack för att du är ett vandrande uppslagsverk som förstörde mitt liv.
Men jag var inte den enda som fick en överraskning den kvällen.
Hallå?
Pappa?
Pappa.
Varför sitter du i mörkret?
Vet du vad klockan är?
Tjugo över åtta.
Och när skulle du vara hemma?
Åtta.
Pappa, det är 20 minuter.
Vet du vad som kan hända på 20 minuter?
Du kunde ha blivit påkörd eller lurad in i en bil.
Inbrottstjuven…
Telefonspöket?
...härjar fortfarande i Fairfield County.
Men du kunde inte ringa och säga att du lever.
Förlåt.
Jag godtar ursäkten.
Men jag ser inte poängen
med din nya telefon om du inte använder den på ett ansvarsfullt sätt.
Nej, du får inte ta min telefon.
Då kan jag ju inte ringa dig! Tänk om det händer nånting!
Jag har tänkt på det.
Och den goda nyheten är att din gamla telefon fungerar bra.
Den är programmerad och klar.
Jag satt och pluggade kvadratiska ekvationer halva natten, vad det nu är.
Och jag var snyggt klädd, chic som Ruth Bader Ginsburg.
Jättesöt.
Du gjorde nästan rätt!
Du måste bara dela med åtta och ange faktorn till noll,
så blir det rätt.
-Hur gör du? -Du kan också göra det.
Andas, ta dig tid och kontrollera svaren.
Med matte vet man alltid när det är rätt.
Jag skulle precis säga att jag inte upplevde det likadant, när…
-Gud, han kommer hit. -Åh, Gud!
Berätta nu.
Jag kan inte sitta barnvakt imorgon.
Hon kom hem 20 minuter för sent igår och får inte gå ut.
Nu måste jag sitta barnvakt för Watsons korkade ungar,
om inte nån av er avstår från festen.
Absolut inte.
Först är du arg för att hon ska vara barnvakt
och nu för att hon inte kan?
Det är galet.
Jag försöker driva ett företag här.
Det är inte galet att vara arg när nån beter sig oprofessionellt.
Vet du vem som är galen? Richard Spier.
Kristy, kom igen.
Han är paranoid. Han behandlar dig som en porslinsdocka i en låda.
Och allt det här med Tullspöket....
-Telefonspöket. -Visst.
Han är inte klok. Till och med min mamma tycker det. Han är inte normal.
Och vad vet du om normala pappor?
Kristy… Jag menar...
Jag är en hemsk person.
De hade varit bästisar sen dagis,
och jag hade aldrig sett dem så där förr.
Men jag måste tänka som en matematiker,
inte en äktenskapsrådgivare.
-Förlåt. -Förlåt.
-Hej. -Hej.
Jag tänkte prata med dig på lunchen men du verkar upptagen.
Jag ville bara prata...
...om halloweenfesten i morgon.
Jag tänkte att om du behöver skjuts
kan min pappa hämta dig och vi kan åka...
-...tillsammans, om du vill. -Ja.
-Ja? -Jättegärna.
Coolt. Fina glasögon, förresten.
Lugna er.
Lägg undan böckerna för idag är det Domedagen.
Den kvällen kände Mary Anne sig som världens sämsta vän.
Tyvärr kunde hennes nya gamla telefon bara ringa fyra nummer:
hennes pappa, hennes pappa, Larmcentralen och... hennes pappa.
Men Mary Anne och Kristy hade ett ännu äldre sätt att kommunicera på.
JAG... ÄR... LEDSEN...
JAG... BORDE INTE... HA SAGT SÅ DÄR.
Meddelande mottaget.
Nästa dag var sanningens ögonblick för mig.
Skulle kvällen bli en dröm eller en mardröm?
Skulle jag åka till festen med Trevor
vilket resulterar i en relation som tar oss till höjderna av konstvärlden,
eller måste jag tillbringa resten av mitt liv hemma
och se Janine rätta folks grammatik på Reddit?
Skulle jag få godkänt på provet eller...
Underkänd.
Det är bättre än sist.
Dina föräldrar kanske säger: "Jippi, det är bättre!"
-Trevor tycker att jag är en nolla. -Nej, det gör han inte. Och tänk på mig.
Jag känner ingen i skolan förutom dig, Kristy och Mary Anne,
och ni går inte på festen.
Jag är ledsen, Stace. Verkligen.
Okej. Här, ta den här.
-Vad är det? -Officiellt är det i studiesyfte.
Inofficiellt är det mitt prov med mitt namn i blyerts.
Om du vill använda ett av dina tjusiga suddgummin
och ta dig konstnärliga friheter...
-Ska jag ljuga för mina föräldrar? -Nej.
Bara gömma sanningen tills imorgon,
efter att du och Trevor blivit kära och du haft din vackra halloweenkostym.
Det är min första fest på en ny skola.
Jag vill verkligen gå.
Men inte ensam.
Det var ett moraliskt dilemma.
Jag behövde gå nånstans och tänka, nånstans där jag kunde vara mig själv.
Men nån annan hade hunnit dit först.
Vad tycker du?
Var ärlig.
Den är jättefin.
Verkligen.
Min pappa säger att det är en efterapning, som nåt han målade på 80-talet.
Jag trodde att om jag målar som han,
skulle han bli stolt över mig för en gångs skull.
Vad jag än gör...
...blir han aldrig nöjd.
Då insåg jag att oavsett vilka ens föräldrar är,
kan de få dig att tro att du sviker dem.
Den känslan, den som får dig att känna dig ledsen och rädd och inte bra nog...
...är det riktiga telefonspöket.
Du är en bra konstnär, och du borde måla vad du vill.
Det är väl meningen med konst?
Du är speciell, vet du det?
Vi ses ikväll.
Åh, Gud. Nu måste jag gå på festen.
Dessutom, är inte de här orealistiska förväntningarna mina föräldrars fel?
MAMMA
Nåja, ingen är perfekt.
De här väggmålningarna är från sekelskiftet och här har vi...
...min favoritdel av huset.
Ett viskande galleri.
Så om jag viskar i den ena delen hörs det på den andra.
Jag ska visa dig. Du kommer att gilla det. Stå där.
Okej.
Andrew, kom hit.
Okej.
Kristy.
-Vi är glada att du är här. Visst, Andrew? -Ja.
Jag hämtar mjölk till Andrew.
Han försöker för mycket.
Men vi är så glada att ni ska vara tillsammans.
Karen var särskilt glad över att få vara med dig.
Det är dags för nån att hoppa i sin pyjamas och säga natti-natti.
Seså, grabben.
God natt, Kristy.
Tack för att du kom.
Nu går vi.
Kul att träffas, Karen.
Ta fram kakor.
Jag behöver kakor till likvakan för min docka.
Du ser underbar ut.
-Tycker du? -En revolutionär kostym. En av dina bästa.
Vi är alla så stolta över dig.
För provet?
Provet är goda nyheter,
men jag är stolt över dig för att du är min Claudia.
Det räcker mer än väl för mig.
Nu väljer vi örhängen.
-Borde vi stänga hennes ögon? -Nej.
Det är tillräckligt mörkt i graven.
Hej då, Krakatoa.
Du levde.
Nu är du död.
-Ska vi säga en bön? -Krakatoa var ateist.
Vem är det?
Ingen.
Det kan inte vara ingen.
Det var nog bara fel nummer.
Eller telefonspöket.
Har du hört talas om honom? Han ringer och ringer, och hela tiden...
...är han nånstans i ditt hus.
Han ser dig.
Lyssnar på dig.
Känner din doft.
Det är inte telefonspöket, Karen.
Där är hon ju. Vår toppelev!
-Hon ser ut som en miljon dollar. -Hon ser ut som 95 procent!
Älskling, vi är överlyckliga.
Tack, mamma.
Kan jag få se provet? Förlåt att jag är sån.
Jag vill bara se ditt namn bredvid betyget.
Claudia, vad är det här?
Mitt prov.
Det riktiga provet.
Och de 95 procenten?
De var Staceys.
-Så du ljög för oss? -Ja, för att jag ville gå på festen.
Jag kan inte spika ett matteprov. Jag kan fortfarande knappt lång division.
Jag är trött på att känna att jag måste bli som Janine.
-Vi vill bara att du försöker. -Det gör jag.
Men jag vill hellre fokusera på allt jag är bra på,
än att lyssna på alla telefonspöken i mitt huvud som säger att det inte är viktigt.
Vi är glada att du sa sanningen.
Jag också.
Jag älskar er.
Vi älskar dig också.
Kom hit.
Jag kommer hem klockan tio.
Vart är du på väg?
Får jag inte gå på festen?
Är du galen?
Negativ förstärkning fungerar men konsekvent tillämpning är viktigt.
Håll käften, Janine.
Jag sa sanningen. Förlåt.
Oroa dig inte. Alla vill vara din vän, särskilt jag.
P.S. Hälsa Trevor från mig och berätta vad han har på sig.
OKÄND
Jag tror att du borde svara.
Vad vill du?
Säga förlåt.
Mary Anne?
Jag har ringt och ringt. Varför svarade du inte?
-Varför visas inte ditt nummer? -Min pappa har gett mig min gamla telefon.
Vet du hur svårt det var att ringa dig med den?
Jag ville säga att Karen går igenom en konstig fas, men hon är faktiskt kul.
Jag kommer att sakna dig.
Och att det finns en frys med Snickers i källaren.
Barnen ska inte veta det, men du kan ta så många du vill.
Är det allt?
Jag ville också be om ursäkt
för vad jag sa om din pappa.Men Kristy...
Du måste lösa ditt problem med Watson.
Han är en del av din familj, oavsett vad du tycker.
Så du borde försöka gilla läget.
Vi ses imorgon.
-Och sluta ringa. Karen blir rädd. -Det blir jag inte alls!
Hej då.
-Vill du ha en djupfryst Snickers? -Jag trodde aldrig du skulle fråga.
Samtidigt upplevde Stacey sin egen skräckfilm,
där hon försökte göra sig så osynlig som möjligt
i en Marie Antoinette-kostym, när hon äntligen såg nån hon kände.
Fröken Johanssen, vår konstlärarinna.
Visst, en lärarinna, men hon är rätt cool.
-Hej! -Hej.
Vilken fantastisk kostym.
Tyvärr är det sant.
Älskling, minns du Stacey McGill?
-Charlottes favoritbarnvakt. -Självklart.
Vänta ett tag... Ni är här båda två.
Vem passar Charlotte?
Så jag gick inte på halloweenfesten.
Vad som än var på gång med Trevor fick lov att vänta.
Men jag var på min lyckliga plats och gjorde vad jag gör bäst.
Så sammantaget var det ingen dålig kväll...
...tills Stacey hörde av sig.
Titta!
Barnvaktsförmedlingen.
Mimi...
Vi verkar ha fått konkurrens.
Undertexter: Janica Lundholm