‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Totul a început într-o vineri după-amiază, ‎la începutul clasei a șaptea.
‎Mergeam spre casă ‎cu cea mai bună prietenă, Mary Anne Spier.
‎Eu vorbeam întruna, ca de obicei.
‎De-aia trebuie să mă asculți.
‎Mary Anne mă asculta cu răbdare, ‎ca de obicei.
‎Simțeam că mă topesc acolo,
‎era ca pe suprafața lui Venus,
‎dar el trăncănea încontinuu ‎despre genialul Thomas Jefferson,
‎care a zis că toți bărbații sunt egali.
‎Vorbești de dl Redmont?
‎Da. M-am ridicat în picioare ‎și i-am zis:
‎„Dacă era un geniu, ‎de ce n-a zis că oamenii sunt egali?”
‎Bravo!
‎Doar că am ridicat vocea, chipurile,
‎și n-am ridicat mâna.
‎Ți-a dat ore de detenție?
‎Un eseu despre maniere.
‎Ce înseamnă asta?
‎Să nu vorbești neîntrebat,
‎să fii politicos și invizibil.
‎Băieții din fundul clasei ‎își băgau în chiloți șervețelele faciale
‎și apoi le ștergeau unul de altul, ‎dar eu eram cea turbulentă.
‎Crezi că o sună pe mama ta?
‎Mâine-seară avem petrecerea în pijamale.
‎Aproape l-am convins pe tata ‎să ne comande pizza și înghețată.
‎Lactate pe săturate! Ce urmează? ‎Să-ți dea cheia barului?
‎Zahărul e un progres.
‎- Abia aștept! ‎- Abia aștept!
‎Mama lui Mary Anne ‎a murit când ea avea 18 luni.
‎Tatăl ei e extrem de protector,
‎dar măcar îi pasă.
‎Tata a șters-o ‎după nașterea fratelui meu, David Michael.
‎În primii trei ani ne-a făcut două vizite. ‎Apoi, felicitări aniversare. Apoi, nimic.
‎Alături stă familia Kishi.
‎Eu, Claudia și Mary Anne ‎eram mereu împreună.
‎Până când Claudia a decis
‎că hainele și băieții ‎o atrag mai mult decât noi.
‎Mi-e dor de ea. Și lui Mary Anne.
‎Kristy!
‎Vino aici!
‎Ce faci acolo, piciule?
‎N-aveam cheie și tu nu erai.
‎Ai venit mai devreme.
‎De ce nu te-ai dus la familia Kishi? ‎Mimi te primea.
‎Făceam pe mine în autobuz.
‎Nu spune nimănui, ‎mai ales lui Charlie și Sam.
‎Mă vor crede un țânc.
‎Bineînțeles că nu.
‎Haide să te schimbăm. ‎Îți fac o quesadilla.
‎Halal lovitură, Charlie!
‎Da? Mai bună ca a ta.
‎Cui îi e foame?
‎Mamă, m-ai făcut să ratez!
‎V-am adus pizza.
‎Ce se întâmplă?
‎Cum adică „ce se întâmplă"?
‎Ne aduci niște pizza, te rog?
‎Ai venit devreme.
‎- Ai adus pizza. ‎- Întocmai.
‎Ai fost concediată?
‎Nu, draga mea, n-am fost concediată.
‎Însă vreau să vă rog pe toți ‎să-mi faceți o favoare.
‎Va fi cineva mâine-seară aici, ‎să stea cu David Michael?
‎Ieși cu Watson?
‎De fapt, niște potențiali clienți ‎vor fi în oraș în weekend.
‎Ies cu Olivia mâine-seară.
‎Eu, cu Emett și Oliver ‎la un concert The Carcinogens.
‎Și am nevoie de mașină.
‎Mulțumesc.
‎Eu urma să dorm la Mary Anne mâine-seară,
‎dar dacă...
‎Nu trebuie să-ți anulezi planurile,
‎dat fiind că băieții ‎nici măcar n-au clipit.
‎Nimic.
‎Dau niște telefoane.
‎Cine era fata aceea care a venit atunci, ‎cea cu fața aia?
‎Bună, sunt Lauren. Nu pot răspunde...
‎Nimeni nu-și mai ține telefonul deschis!
‎„Abonamentul tău ‎la Rețeauaguvernantelor.com a expirat.
‎Pentru a-l reînnoi, ‎te rugăm să faci o plată de 79,99 dolari”?
‎Alo? Da.
‎Da, mâine-seară.
‎Cât costă pe oră?
‎Dar ce-i faceți, îl alăptați la sân?
‎Crezi că Mary Anne ‎ar putea dormi aici mâine-seară?
‎Nu cred că tatăl ei ar lăsa-o, ‎dacă ar ști că vii acasă târziu.
‎Desigur.
‎Îmi pare rău.
‎De ce e atât de greu?
‎Când eram eu mică,
‎mama suna o fată din cartier
‎pe un telefon fix,
‎iar ea răspundea, ‎fiindcă ăsta era contractul social.
‎Și atunci s-a întâmplat. Exact...
‎când mă înecam cu pizza.
‎În timp ce mă înecam ‎și viața-mi zbura prin fața ochilor,
‎iar mama încerca să-și amintească ‎procedura de ajutor învățată acum 17 ani,
‎am avut o revelație. ‎Cea mai bună idee din viața mea.
‎O afacere cu dădace?
‎Nu doar o afacere, ci un club.
‎Crezi că oamenii ‎ne vor încredința copiii lor?
‎Avem grijă de David Michael.
‎Așa e.
‎Copiii merită niște dădace amuzante, ‎cărora le pasă de ei
‎și care chiar vor să stea cu ei.
‎Așa e.
‎Pe lângă asta, n-o să crezi ‎cât cer pe oră dădacele adulte.
‎Putem cere jumătate și am fi bogate.
‎Mary Anne era de acord, evident, ‎dar nu faci un club cu doi membri.
‎Ne mai trebuia cineva.
‎Claudia era cea mai tare fată ‎pe care o știam,
‎iar clubul era cel mai tare lucru ‎creat de noi.
‎Claudia, am o idee ‎de îngrijire a copiilor.
‎Distracție din belșug și bani grămadă.
‎Pot veni cu MA la tine, să vorbim?
‎...puterea judiciară, ‎reprezentată de Curtea Supremă,
‎puterea executivă, adică Președintele,
‎și puterea legislativă, ‎respectiv Congresul.
‎Domnișoară Thomas!
‎Dai bilețele la ora mea?
‎- Nu. ‎- Dră Kishi?
‎Dă-mi mesajul de la dra Thomas, te rog.
‎Adică un SMS?
‎Am telefonul în dulap.
‎Aștept eseul despre maniere, ‎dră Thomas.
‎Dră Kishi, nu-ți mai mâzgăli tenișii ‎și fii atentă!
‎Nu cred că vrei altă lucrare ‎care să-ți strice media.
‎O anecdotă despre Senat...
‎Claudia!
‎Trebuie să fiu atentă.
‎E grozavă.
‎Mimi. Bunica Claudiei.
‎E foarte blajină ‎și e mai mereu în bucătărie,
‎făcând ceai și încurajându-ne.
‎- Ce mai faceți? ‎- Bine.
‎Fetele sunt sus.
‎Vă fac un ceai.
‎Mulțumim.
‎„Fetele”? La plural?
‎- Bună, Janine! ‎- Bună!
‎Cred că te place.
‎- Serios? Așa crezi? ‎- Da.
‎Nu știu...
‎Salut!
‎Bună!
‎Salutare!
‎Kristy, Mary Anne,
‎ea e prietena mea, Stacey McGill.
‎Bună!
‎Tocmai s-a mutat la Stoneybrook ‎din New York.
‎Din ce zonă?
‎Chiar din oraș.
‎Adică din Manhattan?
‎Da. Zona Upper West Side.
‎Planul cu dădacele pare chiar tare.
‎I-ai spus?
‎Scuze, era secret?
‎Nu chiar.
‎Acadele!
‎Nu, mersi.
‎Bine. E un club de dădace.
‎Parcă ai zis că o să facem bani.
‎Stai să termin.
‎Deunăzi, mama avea nevoie de dădacă ‎pentru David Michael
‎și a dat o mie de telefoane,
‎iar la final a plătit 80 de dolari ‎pe un site dubios.
‎Care o să-i vândă informațiile personale ‎tocmai rușilor.
‎Sigur. Așa că m-am gândit ‎că ar fi fantastic să dai un telefon
‎și să ajungi ‎la mai multe dădace bune simultan.
‎De câteva ori pe săptămână, ‎ne-am întâlni toate undeva,
‎iar oamenii ne-ar suna ‎și ne-ar oferi slujbe.
‎Tata nu mă lasă să răspund la telefon ‎dacă nu recunosc numărul.
‎Nu telefonul tău.
‎Un telefon de epocă.
‎Un telefon fix! Am unul aici.
‎Avem o linie suplimentară ‎cu pachetul de internet de mare viteză
‎de care avea nevoie Janine ‎pentru serverele ei de tocilară.
‎Așadar, accepți?
‎Poate, dacă nu-mi afectează orele de artă.
‎Auziți... Jeleuri cu aromă de pepene!
‎- De câte ori pe săptămână ne întâlnim? ‎- De câteva ori.
‎- Trei. ‎- Luni, miercuri și vineri?
‎E ușor de reținut.
‎Publicitatea pe rețelele sociale ‎e cea mai bună strategie de marketing.
‎Aflu raportul ideal ‎dintre clicuri și comenzi.
‎Mă pricep la matematică.
‎Ai mai fost dădacă?
‎Copiii din New York
‎nu au doar bone străine, de fițe, ‎până termină facultatea?
‎Confunzi viața reală cu ‎Gossip Girl.
‎Iar Dorota e menajeră, de fapt.
‎Dar ai dreptate.
‎Majoritatea copiilor din bloc ‎aveau dădacă, dar nu în weekend sau seara.
‎Am făcut des pe dădaca ‎când părinții lor aveau evenimente.
‎Evenimente.
‎Precum Premiile Tony.
‎Da.
‎Apropo de marketing,
‎Claud, mă întrebam dacă ai vrea ‎să desenezi ceva pe post de logo.
‎Poate. Să-mi pun gândurile în ordine.
‎E tare sculptura aia. Care e tema?
‎Menstruația.
‎Și hanoracul ei!
‎Fantastic!
‎Probabil că asta se poartă în oraș.
‎Nu-ți place cum spune „orașul”?
‎N-a mâncat nimic.
‎Poate nu-i plac acadelele.
‎Sau e complexată de propriul corp.
‎Nu e un exemplu bun ‎pentru fetele de care vom avea grijă.
‎Kristy.
‎E drăguță.
‎Doar că e nouă.
‎Nu e așa de rău ‎să-ți faci o prietenă nouă.
‎Poate Mary Anne avea dreptate.
‎Poate că fețele noi nu sunt ‎o forță invadatoare ce trebuie respinsă.
‎Surpriză!
‎Bum-bum, hai la ‎dim sum!
‎Sau poate că Mary Anne e o idioată.
‎Watson Brewer, iubitul mamei mele.
‎Invadatorul suprem.
‎Delicios!
‎Găluștele din supă nu-s bune la pachet, ‎dar astea-s delicioase.
‎Scopul meu e plăcerea ta.
‎Doar nu le-ai făcut tu.
‎Nu, nu le-am făcut eu.
‎Kristy înființează un club de dădace. ‎Au avut prima întâlnire după-amiază.
‎Ca fetele să învețe ‎despre îngrijirea copiilor?
‎Nu, o afacere.
‎Oamenii ne angajează drept dădace
‎și nu sunt doar fete. ‎Și băieții pot îngriji copii.
‎Da, bineînțeles.
‎Ce plan de afaceri ai? Cum funcționează?
‎Ne întâlnim de trei ori pe săptămână, ‎oamenii ne sună
‎și le confirmăm programarea pe loc.
‎Deci cineva vă coordonează programul?
‎- Ce tarife aveți? ‎- Competitive.
‎Rețineți o cotă din încasări ‎pentru cheltuieli?
‎Da. Tot tacâmul.
‎Ca om de afaceri și ca tată...
‎cred că e genial.
‎Îmi place ideea.
‎E grozavă.
‎Așadar...
‎- Watson a venit să vă dăm niște vești. ‎- Ce e?
‎Suntem împreună de ceva vreme
‎și m-a cerut în căsătorie.
‎Ce i-ai răspuns?
‎Am spus că vreau să vorbesc ‎mai întâi cu familia,
‎ca să vă aflu părerea.
‎Bine. Eu nu sunt de acord.
‎Kristy.
‎Nu mi se pare în regulă. ‎Punct. Dă-mi creveții!
‎Kristy, nu îți cerem permisiunea. ‎Încercăm să purtăm o conversație.
‎Atunci de ce să mă mai întrebi?
‎Dacă oricum faci ce vrei, ‎de ce te prefaci că-ți pasă?
‎Nu e corect deloc.
‎Toată viața mi-ai spus ‎cât de important e
‎să fii independent ‎și să stai pe propriile picioare,
‎dar te aștepți să-l pup în fund ‎pe primul tip bogat care apare.
‎Ajunge!
‎Du-te camera ta.
‎Te-o cumpăra pe tine. Pe noi, nu.
‎Du-te în camera ta imediat!
‎Bine!
‎Voiam să plec,
‎fiindcă nu voiam să-l las ‎pe Watson Brewer să mă vadă plângând.
‎CĂTRE: MAMA ‎ÎMI PARE RĂU
‎Sigur că vreau ca mama să fie fericită.
‎Dar vreau ca noi să-i fim de ajuns.
‎CLUBUL GUVERNANTELOR
‎Bun, comitetul director.
‎Am cea mai mare experiență, ‎iar clubul a fost ideea mea.
‎Deci sunt președintă.
‎Sunt autoritară, asta e.
‎Kristy...
‎Claudia, vicepreședintă, ‎fiindcă ne întâlnim la tine.
‎- Da! ‎- Kristy...
‎Altceva?
‎Cineva care să se ocupe de cheltuieli,
‎cineva la marketing...
‎- Rețelele sociale. ‎- Kristy!
‎Vreau să fiu secretară. ‎Sunt organizată și mă pricep la registre.
‎Voi crea un document ‎cu detaliile comenzilor
‎și voi scrie minuta întâlnirilor, ‎pe care v-o trimit în weekend.
‎Dacă nu aveți ceva împotrivă?
‎Da, ar fi grozav.
‎N-am mai auzit-o vorbind atât.
‎O cunosc de la naștere ‎și pot să spun același lucru.
‎Cel mai rapid ar fi ‎să folosim platformele existente
‎pentru a ne găsi influenceri.
‎Eu vă voi compara ‎listele de urmăritori pe Instagram.
‎Nu e ilegal să fii pe Instagram ‎înainte să faci 13 ani?
‎Rețelele sociale îți prăjesc mintea.
‎Eu uit mereu să fac poze. ‎Îmi pozez doar limba,
‎dar doar fiindcă vreau să văd ‎dacă am ceva între dinți.
‎Pot să vă fac o sugestie?
‎Avem de ales?
‎Dată fiind provocarea inerentă, ‎cum a remarcat pleata gălbuie,
‎de a crea o platformă de la zero,
‎aș opina că cea mai eficientă soluție ‎a dilemei voastre ar fi una analogică.
‎- Ce? ‎- Cum?
‎Claudia ar putea crea ceva ‎ce puteți distribui în comunitate.
‎Ca un fluturaș?
‎Întocmai.
‎Oricum voiam să fiu trezorier.
‎CAUȚI O DĂDACĂ? ‎SUNĂ LA CLUBUL GUVERNANTELOR!
‎Scuzați-mă!
‎Bună, suntem Clubul Guvernantelor.
‎Sunați-ne dacă aveți nevoie! Pa!
‎Sunați la Clubul Guvernantelor.
‎„Nu ascultă deloc ‎și își bagă nasul peste tot.”
‎„Își bagă nasul peste tot.”
‎Da! Clubul Guvernantelor!
‎- Sunați la Clubul Guvernantelor. ‎- Căutați o dădacă?
‎Sunați la Clubul Guvernantelor.
‎Ultimul!
‎Ești sigură că chestia asta merge?
‎Magazinul de la care l-am cumpărat ‎a zis că e funcțional.
‎Dar are 25 de ani.
‎E emblematic.
‎- Doamne! ‎- Scuze, era un test.
‎E ora 17:23, trebuie să plec.
‎Am fost de acord că stăm până la 17:30.
‎Tata nu suportă să întârzii.
‎Bine, dar dacă un client ‎ajunge acasă târziu?
‎Doar nu lași copilul singur ‎de teamă că sună tatăl tău la FBI.
‎Doamne!
‎Bună ziua, ‎ați sunat la Clubul Guvernantelor.
‎Sunt Kristy Thomas, ‎președintă și fondatoare.
‎Kristy, sunt Watson Brewer.
‎- Cine e? ‎- E o programare?
‎- De unde ai numărul ăsta? ‎- Din...
‎Mi-ai dat un fluturaș.
‎Trebuie să las pe cineva ‎cu Karen și Andrew
‎mâine după-amiază, cât sunt la birou,
‎și m-am gândit să recurg la clubul tău.
‎Dar mâine nu e sâmbătă,
‎iar tu ai dreptul la vizite ‎doar în weekend?
‎Kristy, ce faci ?
‎- Așteptați, vă rog. ‎- Bine.
‎Watson vrea să aibă grijă cineva ‎de copiii lui, Karen și Andrew.
‎- Doamne, prima noastră programare! ‎- Când e?
‎La ora două.
‎Păcat, atunci îmi începe ora ‎de natură vie.
‎- Ce? ‎- E un curs de artă avansat,
‎desenezi după model nud.
‎Claudia!
‎Nu eu voi fi dezbrăcată, ci modelul.
‎Îmi pare rău.
‎Nici eu nu pot.
‎Voi fi la New York cu ai mei.
‎E primul weekend al clubului ‎și tu pleci din oraș?
‎A fost neașteptat.
‎Mă rog.
‎Niciuna dintre noi nu vrea ‎să meargă la Watson Breuter.
‎- Claudia, ce faci? ‎- Opresc microfonul,
‎înainte să ne alungi singurul client.
‎O să mai fie,
‎iar el e doar un nemernic ‎care vrea să-și abandoneze copiii
‎într-una dintre cele două zile ‎pe săptămână când îi poate vedea.
‎Clubul meu ‎nu-l va ajuta să facă asta. Punct!
‎Te referi la clubul nostru, ‎iar el e singurul care a sunat.
‎Punct!
‎Mary Anne, calendarul e liber?
‎Eu și Kristy suntem libere.
‎Kristy ne-a comunicat sentimentele ei. ‎Vrei să mergi mâine la Watson?
‎Mary Anne, nu.
‎Nu mai face pe șefa.
‎Sinceră să fiu, îmi amintești ‎de ce am încetat să stau mereu cu tine.
‎Mary Anne, vrei slujba?
‎Bună, Watson!
‎Sunt Claudia Kishi. ‎Dădaca dv. va fi Mary Anne Spier.
‎Excelent!
‎A doua zi eram în toane proaste
‎și mi-am zis ‎să-mi limpezesc mintea alergând.
‎Din fericire, câinele meu, Louie, ‎încă voia să stea cu mine.
‎Am vrut să văd cum trăiește ‎cealaltă jumătate
‎și poate să spionez o așa-zisă prietenă,
‎care nici n-ar avea slujba asta fără mine.
‎Mary Anne, cred că suntem gata.
‎- Bine. ‎- Nu au alergii alimentare.
‎- Revin pe la șase. ‎- Șase.
‎- Bine. ‎- Mă simt onorat
‎să fiu primul vostru client.
‎- Pe diseară! ‎- Pa!
‎La revedere!
‎Bine.
‎Ce curte frumoasă aveți!
‎Aia e o trambulină?
‎Alături locuiește o vrăjitoare. ‎Numele ei e Morbida Destiny.
‎Ne-a vrăjit pisica, pe Boo-Boo.
‎Bine.
‎Ce cauți la gardul meu?
‎Kristy?
‎Ce faci?
‎Louie, nu!
‎Ea e vrăjitoarea despre care ți-am spus. ‎Tare, nu?
‎M-am făcut de râs,
‎câinele meu era mort, probabil, ‎și, pe lângă asta...
‎Stacey nu era în New York, de fapt.
‎Ne-a mințit pe toate.
‎Situația mi-a scăpat cu totul ‎de sub control.
‎E un sentiment pe care îl detest.
‎Louie!
‎Salut!
‎Trebuie să vorbim.
‎Dacă Stacey a vrut să credeți ‎că pleacă în weekend,
‎sunt convinsă că avea un motiv bun.
‎Am primit-o în clubul meu.
‎Ar trebui să mă bazez pe ea, ‎dar m-a mințit.
‎Știu ce mult îți place ‎să deții controlul...
‎- Ba nu! ‎- Ba da.
‎Ba nu! Și e foarte nedrept ‎să spui sau să crezi asta.
‎Acum îmi dictezi și gândurile?
‎- Da. ‎- Bine.
‎Draga mea, uneori, ‎oamenii au nevoie de puțin spațiu.
‎Dacă vrei să ai încredere în Stacey, ‎dă-i motive să aibă ea încredere în tine.
‎Mary Anne m-a văzut la Watson.
‎Și ce dacă?
‎A fost umilitor.
‎Președinția mea a eșuat.
‎Mai bine demisionez, ‎înainte să fiu pusă sub acuzare.
‎Scumpo, ascultă-mă.
‎Când Mary Anne se sperie de ceva ‎ce ție ți se pare stupid,
‎râzi de ea și spui că e un țânc?
‎Da, uneori.
‎Bine.
‎Dar tot ești cea mai bună prietenă a ei, ‎nu-i așa?
‎- Da. ‎- Întocmai.
‎Dar când Claudia ia note proaste ‎la lucrări?
‎N-o sâcâi și n-o faci să se simtă ‎și mai rău.
‎Ci o ajuți, nu?
‎Da.
‎Nu ești perfectă, scumpo.
‎Niciunul dintre cei care te iubesc nu e.
‎Tot ce poți face e să fii mereu prezentă ‎și să fii mai bună data viitoare.
‎Asta ai face tu?
‎Mă recăsătoresc, nu-i așa?
‎În ciuda obiecției mele sănătoase.
‎Bine.
‎Dar are o casă frumoasă.
‎Nu e vorba de casă.
‎Te iubesc.
‎Și eu te iubesc, draga mea.
‎M-a sunat profesorul de studii sociale. ‎Trebuie să faci un eseu despre maniere?
‎Nu i-ar cere-o niciodată unui băiat.
‎Așa e, nu i-ar cere-o.
‎Mama avea gusturi ciudate la bărbați,
‎dar, când venea vorba de viață, ‎nu era complet pierdută.
‎Înainte de următoarea ședință a clubului,
‎am luat un fluturaș ‎din sertarul de livrări la domiciliu.
‎- Pizza? ‎- M-am gândit să vă fac o tratație.
‎Stacey, ți-am luat salată, dacă vrei.
‎Hai, mâncați.
‎Mulțumesc.
‎Așadar...
‎Vreau să vă spun ceva.
‎Îmi pare rău...
‎pentru cum m-am purtat deunăzi.
‎Am greșit.
‎Stai puțin.
‎Am auzit-o pe Kristy Thomas ‎spunând că a greșit?
‎Deși Clubul Guvernantelor ‎a fost ideea mea,
‎nu înseamnă că vă pot spune mereu ‎ce să faceți.
‎Iar clubul e al nostru, nu doar al meu. ‎Deși a fost ideea mea.
‎Da, știm.
‎Acestea fiind spuse,
‎ar fi o onoare să vă fiu președintă ‎în continuare.
‎Dar înțeleg dacă vreți să mă retrag.
‎Sigur că ești președinta!
‎Dacă înțelegi că ai dreptate
‎cam în 95% din cazuri, loc de 100%, ‎e în regulă.
‎- Doamne, telefonul! ‎- E o programare!
‎Bună ziua, Clubul Guvernantelor!
‎În regulă.
‎Așteptați, vă rog.
‎E un client nou. Amy Marshall. ‎Are două fetițe, Eleanor și Nina.
‎Îi trebuie o dădacă joi seară.
‎Joia asta... Claudia, e tura ta!
‎Claud, cum a aflat de club?
‎Ne-a recomandat Watson.
‎Grozav. Mulțumesc.
‎E rândul meu.
‎Bună ziua, Clubul Guvernantelor!
‎Papadakis? Mi-l spuneți pe litere, vă rog?
‎Locuiți lângă familia Brewer?
‎Watson Brewer se bagă în afacerea mea. ‎La propriu.
‎Bine. Voi fi dădaca dv., Stacey McGill.
‎În acest weekend? Mulțumesc.
‎Bine. Ne vedem în weekend. La revedere!
‎Spune-i lui Watson că îi mulțumesc.
‎Spune-i tu.
‎Ce înseamnă manierele?
‎Știu ce ar trebui să însemne.
‎Să ridic mâna, să aștept să fiu întrebată, ‎să nu deranjez și alte lucruri
‎care probabil îți ușurează viața.
‎Dar, pentru mine, manierele ‎înseamnă altceva: să-ți admiți greșelile,
‎să le acorzi oamenilor ‎mai multă încredere...
‎Mulțumesc.
‎...și, mai presus de toate, ‎să fii un prieten bun,
‎totul pentru a crea o uniune ‎mai aproape de perfecțiune,
‎unde toți oamenii sunt egali.
‎Chiar dacă nu aveți aceeași definiție ‎a manierelor, asta e definiția mea.
‎Semnat, Kristin Amanda Thomas,
‎președinta Clubului Guvernantelor.
‎SUPERIDEEA LUI KRISTY
‎Subtitrarea: Marian Mangalagiu