A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
CLAUDIA ÉS A KÖNNYES BÚCSÚ
Van, aki a kávé megszállottja.
AeroPress kell nekik, vagy pont 12 mm hab,
vagy olyan kávébab, amit párducmacska vagy mi emésztett meg.
De nálunk Mimi a teáért van oda.
Nagy kedvence.
Ő pedig az én legkedvesebb rokonom,
így azt gyakorlom, hogy kell tradicionális japán teát készíteni.
De a régi, tradicionális dolgok
bár könnyűnek tűnnek, a valóságban nagyon bonyolultak,
mint maga Mimi is.
Próbáld újra!
Mi? Dehát tökéletes!
Előbb csészét felmelegítjük.
Miért, hideg?
Az nem számít. A lényeg, így csináljuk.
Fontos adnunk a vendégnek tiszteletet.
Meleg, friss.
Ugyanolyan lesz az íze.
Fincsi! Tökéletes.
Nem tökéletes íz lényeg, Claudiám.
Csináljuk helyesen!
Miminek súlyos agyvérzése volt.
Szavakat hagy ki a mondatokból, és néha kissé összezavarodik,
de mindig felmelegíti a csészét.
De még így is ő bírál a legkevésbé a családban.
…a szeminárium…
És ő a leginkább.
…pedig az IDE-ről kellett volna szólnia.
Szép napot, Mimi, Claudia!
Tipikus, hogy megzavarja a Mimivel töltött időmet.
És mi nem az?
Ashley Wyeth, a legmenőbb lány, továbbra is együtt lóg vele.
Felmegyünk, hogy a Pythonra fókuszáljunk.
A programozási nyelvre. Nem a kígyóra.
Rendben. Fel.
Hamar Claudia különleges teát visz.
Remek! Köszönjük.
Nincs mit.
Vigyek Janine-nek teát?
A cselédjének nézel?
Miért nem tanulja meg elkészíteni?
Mert tanulod, hogy kell egész családnak készíteni.
Ne feledd csészét felmelegíteni!
Mimi! Minden rendben?
Igen. Rendben.
Folytasd! Fess!
Megyek. Nem zavarni a múzsákat.
Oké. Jó éjt, Mimi!
Ég veled, Claudiám!
Én festettem, Janine bosszantó volt, Mimi jó éjt kívánt.
Szokásos este volt,
egy bizonyos pontig.
Ilyen az élet.
Sose lehet tudni, mikor változik meg.
Anya?
Claudia! Hát felébredtél!
Helyes.
Nem akartunk felébreszteni.
Mi folyik itt?
Felébresszük Janine-t? Hogy együtt tudják meg?
Mindenképp.
Mit?
Lányok,
Mimi tegnap este elhunyt álmában.
De… tegnap még teát készítettem neki.
Jól volt.
- Nyolcvanöt éves volt. - És akkor?
- Agyvérzései voltak. - Csak egy.
- Voltak utóhatásai is. - Lányok!
- Ne! - Egészségügyi problémái voltak.
De békésen, a saját ágyában hunyt el.
Eljött az ideje.
Ennél többet nem is lehet kérni.
Szerencsések vagyunk, hogy eddig velünk volt.
A szüleim olyan dolgokat mondtak, amiket ilyenkor szokás.
Hosszú…
Amik jól hangzanak, de senki se hisz bennük.
…csodás élete volt.
Csupán arra jók, hogy megakadályozzák, hogy üvöltsünk.
De egy dolog megragadt bennem.
Lényegében már mindent megtervezett.
Kiderült, hogy már megrendelte az urnáját Japánból.
A tradíciókat szerette volna követni.
A temetés pár nap múlva lesz.
Addig nem fogadhattok vendégeket
a buddhista hagyományok szerint.
Rendben, lányok?
Majd a halotti bizonyítványról és a gyászjelentésről kezdtek el beszélni.
Én meg csak arra tudtam gondolni, hogy itt kell eltöltenem az életemet,
egyedül,
egy Mimi nélküli házban.
Nem álltam rá készen. Még nem.
Anya azt mondta, bármeddig maradhatsz.
Csak nyugodtan!
Pihenj, nézz filmeket! Bármit.
Köszönöm. Őrülök, hogy eljöttem.
A szüleimnek is jobb lesz, hogy eljöttem.
Sok a dolguk. Szóval…
Hihetetlen az egész. A dédapám halála is szomorú volt,
de ő vidéken, idősek otthonában lakott,
a falat bámulta, és Sprite Zerót ivott.
Mimi olyan eleven volt!
Nos, minden mulandó.
Claudia! Hogy vagy, drágám?
Jól vagyok.
Őszinte részvétem.
Bármeddig velünk maradhatsz.
- Már mondtam. - Helyes.
Mi legyen? Rendeljünk kaját?
Mondjuk, egy guszta vegyes tálat a városi Zabar'sból?
Nálunk ilyet nem szokás a temetésig.
Anya, hisz mondta! Ilyenkor nem lehet. Ez amolyan meditatív időszak.
- És ha plázáznánk? - Plázázás?
Stamfordban?
Őrültségnek hangzik, de szeretném elterelni a figyelmem.
Ahogy én is.
Van egy új Glossier butik a Nordstrom'sban,
a Forty Carrotsben meg fagyasztott joghurtot ehetnénk.
Talán piercinget is berakathatnék most, mikor a sok teendő miatt nem vennék észre?
Határozottan elutasítom.
Ügyes próbálkozás.
Próbáltam elnyomni az érzéseimet szépségápolási cikkekkel
és túlárazott fagyival. És akkor?
Még van 80 évem, hogy búslakodjak Mimi miatt.
Addig is szerettem volna, ha minden marad a régiben.
Terápiás csoportot akarsz vezetni?
Claudia nem fogadhat vendégeket,
ezért itt lesz az ülés.
De hasonló környezetet szeretnék.
Ő mindig cukorkát rejteget mindenhol.
Kérem. Segítek.
A nyílt szín a legjobb rejtekhely. Senki se foglalkozik vele.
Bébicsőszök Klubja! Dawn Schafer vezetőhelyettes.
Helló! Gyertek be!
Foglaljatok helyet!
Gumicuki!
Nyílt szín, mi?
Néha elfelejted, hogy csak nyolcéves vagyok.
Igaz.
- Vajon lesz majd hívás? - Az ügyfelek ismerik a számomat.
És Claud ezt szeretné.
Hogy ülést tartsunk, és minden úgy menjen, ahogy szokott.
Hihetetlen, hogy Mimi meghalt!
El se tudtam tőle búcsúzni.
Semmi baj, engedd ki!
Így egészséges. Engedd ki a mérgeket! Emelkedjen az endorfin!
Mi történt? Meghalt valaki?
Tudom, nekem kéne vigasztalnom téged.
Semmi baj. Azzal vigasztalsz, ha természetesen viselkedsz.
De Mimi…
Legyen ez egy szokásos ülés!
Kristy, megnyitnád? Kérlek!
Oké.
Megnyitom az ülést.
Szóval…
Stacey, mi van a kincstárral?
Semmi különös.
Remek.
Van új megbízásunk?
Az előző ülés óta nincs.
Szeretne valaki megosztani valamit?
Le akartam borotválni a lábam, de anya azt mondta, ha korán kezdem,
a szőr gyorsabban nő, és vastagabb lesz. Így lemondtam róla.
Ez hasznos volt. Köszi.
Mimi meglátogatott álmomban.
Ne most, Karen!
Fehér ruhát hordott.
De nem mint egy szellem, hanem mint egy ara.
Azt mondta, találkozott a dédapám szellemével, Ben Brewerrel,
szeretik egymást, és összeházasodnak.
Talán mindketten a padláson kísértenek,
szóval meglátogathatod.
- Stacey-vel elmegyünk. - Tényleg?
Úgyse lesz hívás. És én…
Nem akarok ilyenekről beszélni.
És nem hiányzik, hogy tragikának lássanak.
Még van pótolandó házim a hétre.
Várj, Claud!
Hagyd!
Még nem áll készen a szellemvilág igazságaira.
Van kedved társasozni?
Vagy vegyük elő anyukád régi Vogue magazinjait?
Ha szeretnéd!
Készíthetnénk vintage dekupázst a szekrényed falára.
Szétvághatjuk a magazinokat?
Nem hinném. Anya az egyetem óta gyűjtögeti őket.
Akkor süthetnénk valamit. Sütit?
Ugrál a vércukrom.
Biztos van valami, amit csinálhatunk.
Beszélgethetnénk.
Tudtam, hogy ezt fogja mondani.
De miről beszélgethetnénk?
Mimi elment. És nem akartam hazamenni addig, amíg vissza nem jön.
De Mimi már nem jön vissza,
úgyhogy nem akartam hazamenni többé.
Claudia, édesapád hívott.
Holnap lesz a temetés.
Tudom.
Anyukád vett neked ruhát.
Örülne neki, ha hazamennél felpróbálni.
Biztos jó lesz.
Biztos?
Igen, de ha nem, már akkor sincs idő átszabni.
Csak még egy éjszakát akartam, mielőtt szembesülnöm kell a valósággal.
Gyönyörű volt.
Igen. Nagyon közel éreztem magamhoz.
Én nem. Csak fásultságot éreztem.
Koden. Japán gyászajándék: pénz, amit rokonok és barátok küldtek.
Anya egy-egy levéllel együtt
mindenkinek visszaküldi őket. És minden levéllel és ajándékkal
mindenki még inkább átérzi, hogy Mimi meghalt.
Átmegyek Stacey-hez.
Most már idejöhet Stacey.
Ha szeretnéd.
Minden barátod jöhet.
Értem, de azt hiszem,
allergiás vagyok ezekre a virágokra.
Sose volt jele nálad pollen okozta szénanáthának.
- Van rá… - Megleszek.
Csak most nem szeretnék itt lenni.
A virágok miatt?
Csak úgy.
Elmehetnék?
Kérlek!
Ha tényleg ezt szeretnéd.
Ismerős, mikor tudod, hogy valami rossz, mégis megteszed, mert valahol jó érzés?
Mint a körömrágás.
Tehát megint Stacey-nél találtam magam, és csak nasiztunk.
Elkezdtem étcsokit használni, főképp mert jobb az íze,
de kevesebb cukor is van benne, mint a mazsolában.
Étcsoki-terápia. Majdnem olyan, mint a butikterápia.
Vagy egy igazi terápia.
- Már rég haza kellett volna érned. - Elhúzódott.
Most nem alkalmas.
- Akkor mikor, Edward? - Nem tudom.
Már régóta ez megy.
Új munkája van.
Mindig ez van, ha lefekvés előtt ér haza, ami amúgy nem túl gyakori.
Talán nem ez legjobb este a pizsipartira.
Akarsz róla beszélni?
Mit mondhatnék róla?
Megértem.
És azt is értem, hogy ideje lenne rendezni otthon a dolgokat.
Talán.
De ahogy közeledtem, elképzeltem, milyen lesz belépni.
A csendbe, az ürességbe.
Nem kérdez Mimi a napomról, nem dicséri meg az új művemet,
nem javít ki, mikor rosszul készítem a különleges teát.
Tudta, miről beszél, mikor azt mondta: „Ég veled, Claudiám!”
Janine! Kész a vacsora.
„Ég veled!”
Készen állt.
De én még mindig nem.
Apukád szerint anyukád szomorú.
Nos, mind azok vagyunk. Nem igaz?
De.
Jó, hogy itt vagyok. Felvidíthatjuk egymást.
Maradhatnék pár napot, és átrendezhetnénk a szobádat.
Tudod, mit? Az egyik falat más színűre festhetnénk.
De stencilt is használhatnék. Art Nouveau-sra vehetnénk.
Nekem így tetszik a szobám.
Oké. simán csak lazulhatunk is.
De a párnák rossz színrendben vannak.
- Claud! - Kezdhetnénk alapszínekkel.
Nem, inkább a hidegtől… Nem.
Kontrasztosítsunk! Az nagyon menő lenne.
Hékás!
Bocs, fel akartam magamra hívni a figyelmet.
Kérlek, figyelj, és ne próbáld elnyomni a gyászodat!
Nem akarok gyászt érezni. Szörnyű érzés.
- Olyan… - Milyen?
Mintha beleszakadna a szívem!
Mintha nem kapnék levegőt.
Mintha mindennek vége lenne, és senki…
Senki se értene meg.
Én megértelek.
Baba voltál, mikor édesanyád meghalt.
De apa nem volt az.
Évekig elnyomta a gyászát.
Megrekedt a múltban. És engem is ott tartott.
- Emlékszel a copfomra? - Ki ne emlékezne rá?
Úgy van. De végül kiengedte magából.
Beszélni kezdett anyáról.
Továbblépett.
És szerintem most már jól van.
Fáj.
Tudom.
De fájnia is kell.
Harmadikban leestél a mászókáról, és eltört a csuklód. Rémlik?
Elájultam, mikor az történt.
Én nem.
Sírtál a fájdalomtól, és üvöltöttél, hogy mi lesz, ha nem festhetsz többé.
Be is következhetett volna, ha elnyomod.
De anyukád azonnal bevitt a kórházba.
Helyrerakták a kezed, azonnal begipszelték,
és szépen meggyógyult.
Erősebb lett.
Most meg már beszélsz róla.
Talán mosolyra is késztet.
A gyász is ilyen.
Foglalkozz vele, hogy elmúlhasson!
Úgy erősebb leszel.
Egy részem bólogatni, mosolyogni akart, hogy aztán továbbmenekülhessek.
De túl késő volt ahhoz, hogy Kristyhez induljak.
És valahol tudtam, hogy Mary Anne-nek igaza van.
Haza kellett mennem.
Be kellett mennem a házba, hogy szembenézzek a gyásszal.
Szia, Claud!
Mit csináltok?
Mimi ékszereit nézzük.
Ne aggódj!
Anya megengedte.
Mimi félretett tennünk pár dolgot.
Ezt neked szánta, Claudia.
Egyedül akartam lenni a gyászommal,
ti meg Mimitől loptok itt?
Senki se lop el semmit.
- Ő az én nagyim is volt. - Ő mit keres itt?
Felmegyek, hogy beszélgethessetek.
Nincs jogod így beszélni vele.
Neki meg nincs joga kutakodni, mint egy garázsvásáron!
Elment az eszed? Fogalmad sincs, mi ment itt.
Hogy milyen volt a szüleinknek. Leléptél!
Én voltam velük.
Próbáltam támogatni őket, és nagyon nehéz volt.
Anya csak árnya önmagának. Apa minden energiájával neki segít.
Egyedül Ashley volt itt nekem.
És mi? Hálából neki adod Mimi ékszereit?
Nem hálából, hanem mert szeretem őt!
Ő a barátnőm, Claudia.
Én…
Nem is tudtam.
Még egészen friss.
Mimi pár hete jött rá, mert jó megfigyelő volt.
Rákérdezett, és elmondtam neki az igazat.
Örült neki.
Azonnal ajándékot akart adni neki.
Ő mindig
romantikus alkat volt.
Igen. Az volt.
Terveztem, hogy elmondom anyáéknak,
de sose volt megfelelő a pillanat.
Aztán Mimi…
Meghalt.
Mimi meghalt.
Papus adta ezt neki, mikor randizni kezdtek.
Azt hiszem, valamilyen karneválon nyerte.
Ezt akarta Ashley-nek adni?
De nem adom neki, ha te nem egyezel bele.
Persze hogy beleegyezek.
Papus szerette Mimit, ahogy te is Ashley-t.
Mint egy vándorló ajándék.
Egy koden, csak… ez a szerelemről szól.
Máris nagyon hiányzik Mimi.
Nekem is, Janine-em.
Nekem is.
Mimi volt az, aki mindig összehozott minket.
Mimihez tartoztunk, ő pedig hozzánk.
De most magunktól kellett összetartanunk.
És nekem kellett erről gondoskodnom
zsineggel,
tradícióval
és szeretettel.
Bocs, megszokás.
Persze. Ez most nem ülés.
Még. De ötkor szigorúan elkezdjük.
Kristy, ülj már le!
Bocs.
Bocsánat a zavarásért, de meghívót kaptunk.
Igen, gyertek be!
Ahogy mi is.
Üdv a szobámban!
Szerintem nem voltunk még itt a barátaiddal.
Mindig szívesen látunk. Ha előbb kopogtok.
Megkaptátok a borítékokat.
Így tudjátok, hogy Mimi miatt hívtalak titeket.
Hogy emlékezzünk rá. De előbb fogadjatok el egy kis frissítőt!
Csokis sütit?
Teát.
Remekül néz ki.
Emlékeztek, mikor Mimi motorosbárba ment?
Amolyan Hell's Angels-ösbe?
A szülinapján
el akart menni egy új japán étterembe, ami úgy egyórányira volt innen.
De késésben voltunk, és apa eltévedt…
A GPS tévedt el.
Végre megérkeztünk,
de már zárva volt.
Éhesek voltunk.
Apa lehúzódott az útról egy kétes bárhoz, ahol pizzát szolgáltak fel.
Nem éppen ázsiai családoknak való hely volt.
Mindenki minket bámult. Ott ültünk, és éreztük, hogy figyelnek.
Kihozták a pizzát,
Mimi beleharapott,
majd felállt,
és hangosan bejelentette az egész bárnak:
„A legjobb japán étel, amit valaha is kóstoltam!”
Egyszer Mimivel kocsikáztunk,
és egy mentő mögött ragadtunk,
majd Mimi elkezdte üldözni.
Ha a mentő gyorsított, Mimi is. Egészen hazáig követtük.
Ez van, ha az ember maga próbálja kijavítani a tetőt.
Imádtam, hogy Miminek mindig volt ideje anyáról mesélni.
Hogy mikről beszélgettek.
A nevemet is segített kiválasztani.
Nem a dédnagynénid nevét kaptad?
De, de Mimi segített kiválasztani. Vagy ez, vagy Linda.
- Linda? - Lindaként elképzelni?
Kizárt!
Mindig azt éreztette: itt szívesen látnak.
Mert így is van.
A mostohatestvérem, Karen azt hiszi: Mimi szereti Karen dédapját,
Ben Brewert a mennyben.
Örülök neki.
Apa régen elment már. Mimire ráfér egy kis szórakozás.
De papus is ott van, nem?
Jaj, szerelmi háromszög!
Bár elmondhatnám, hogy ezután már nem hiányzott úgy Mimi!
De az az igazság, hogy mindig hiányozni fog nekem.
Ám aznap megtanultam, hogy ez nem baj.
Mert mindaddig, amíg hiányzik, velem van.
ANN M. MARTIN REGÉNYEI ALAPJÁN
A feliratot fordította: Kanizsai László