ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
ДОН І ПІДСТУПНА ЗВЕДЕНА СЕСТРИЧКА
Після переїзду до Стоунібруку
ми з мамою жили у своєму старому будинку усамітнено.
Та сьогодні усе буде інакше — до нас їдуть Спіри!
Лише на тиждень, і все ж таки.
Це буде своєрідна проба.
Якщо мама з Річардом колись одружаться, ми з Мері Енн станемо зведеними сестрами.
Тому моя кімната має бути ідеальною.
А ще треба навести лад у всьому будинку.
Там килим.
Просто дивовижно. Де ти навчилася витирати пил?
-А це що? -Настоянка.
Одна крапля на язик щодня. Відганяє злих духів
і розвиває організаційні якості.
Організаційні? Може, тобі варто збільшити дозу?
Іноді ти дуже нагадуєш тата.
Це вони!
Ласкаво просимо.
-У вашому готелі є вільні місця? -Звісно, сестричко.
Напевно, я набрав забагато речей,
та я взяв власну постіль. Вона гіпоалергенна.
І вентилятор прихопив,
бо не зможу спати у повній тиші.
-Я взяв… -Річі, ти нарешті привітаєшся?
-Вибач. Привіт. -Привіт.
Любий, розслабся. На нас чекає чудовий тиждень!
Дай допоможу.
-Тримай найменшу. -Авжеж.
Овва! Любий, що там?
Олов'яні шахи. Кілька наборів…
Зрозуміло.
Тож ми поводились як спокійна, щаслива родина.
Водночас, у домі Пайків було зовсім не так спокійно.
Як старша сестра наказую тобі припинити.
Відчепися, Меллорі.
Неможливо контролювати хаос. Хаос контролює тебе.
Раніше вона говорила лише римами. Тож це прогрес.
Добре.
Усі роблять, що хочуть!
Джессі!
Ми маємо виступати єдиним фронтом!
Скасуй правила, і повставати не захочеться. Побачиш.
Мамо!
Байрон впав.
Там кров.
Я підготувала сестринський набір. Тут маски для обличчя, карти таро, ігри.
З чого почнемо?
Та байдуже. Можна, я розкладу свої речі?
Звісно. Відчувай себе як вдома.
Справді?
Авжеж. Усе моє — твоє.
Добре. Круто.
Ти що робиш?
Вивільняю місце для своїх речей.
-Дон, у тебе там прихована кімната? -Ти про ту панель? Вона ж закрита, так?
Секретний прохід.
Я вам про нього не казала?
Там підземний тунель,
який веде з твоєї кімнати до сховища від ураганів.
Колишній власник побудував його у часи сухого закону,
аби таємно робити джин й інший алкоголь.
Яка пікантна історія.
-Мені подобається. -Мені теж.
Раптом там живе якась тварина? Чи людина?
І вона ніколи не бачила сонця, бо не полишала тунель.
Сонечко, це навряд чи.
Але через тунель у будинок може потрапити чужинець…
Річарде, не треба.
Давайте їсти тако.
Мамо, не ображайся, але сейтан зовсім негострий.
Це через мене. Мій шлунок не сприймає гостре.
Принеси нам соус хабанеро.
Добре. Річарде, а вам варто
поступово підвищувати гостроту страв.
Може, це шлунок,
а може, ви просто не звикли через культурні відмінності.
Які у цьому домі люблять і вітають.
Як чудово, що ми разом. Правда?
-Навчимо одне одного новому. -Я буду гострий соус.
Оце я розумію!
З місця навскач. Там чималенько. Господи.
У Байрона усе добре.
Байрон — це один з численних дітей Пайків?
Він впав і забив голову, коли там були Джессі й Меллорі.
Травми голови можуть бути серйозними.
Там просто поріз. Йому наклали шви, тепер усе добре.
Це зараз. Може бути крововилив у мозок, гематома.
Зараз усе добре, а потім…
Вони були у лікарні. Певно, його обстежили.
-Сприймаймо усе позитивно. -Просто я реаліст. Мері Енн!
-Що з тобою? -Тобі погано?
Та ні. Просто для мене соус занадто гострий.
-Можна молока? -Мигдального, вівсяного?
Звичайного.
Що трапилось?
Нічого.
Просто ця лялька мене злякала.
Логане, мені час.
Ні, серйозно. Ти клади перший.
Ні, ти…
Він поклав трубку.
Ви з Логаном досі не визначилися?
Бо як на мене, ви схожі на пару.
Дон, знайомся із паном Клоуном. Він у мене змалечку.
Правда, лапочка?
Кумедний. Не бачила мою підставку для аромапаличок?
Ні, я її кудись переклала.
Нічого. Я знайду.
У чашці. Тобі сподобається.
Це особлива суміш. Від неї розслабляєшся і добре спиш.
Ідеально для завершення дня.
Вибач. Чутливі легені.
Нічого.
Лише б тобі було комфортно.
Дякую. Добраніч, сестро.
Гарних снів.
Це було жахливо. Байрон каже, що перед ним промайнуло усе життя.
Та йому лише десять, отже це було недовго.
Меллорі!
-Просто я рада, що усе добре. -Я теж.
У нього лише шість швів, та кожний коштував тисячу баксів.
Наша медицина знов вражає.
Скоро день народження у Клер, і вона хотіла святкування.
Та батьки кажуть, що грошей нема.
-Вона засмучена. Мені так прикро. -Стривай.
Вечірку може влаштувати наш клуб. Робити свята ми вміємо.
Не треба, дівчата. Забагато мороки.
Дитина поранилася під нашим доглядом. Це може негативно вплинути на наш імідж.
Треба виправлятися.
Вона хоче сказати, що для нас це не проблема.
Ми зробимо це залюбки.
У нас достатньо грошей. Пропустимо місяць благодійності
і використаємо їх на вечірку.
Добре.
-Дякую. Напевно. -Чудово. Хто за, підніміть руки.
-Я! -Я!
Вибачте. Я.
Ти як? Ти увесь час мовчиш.
Просто я не виспалася.
Тебе будив храп Дон?
Не зрозуміла.
Ні, радше таємний хід в її кімнаті.
Що? У тебе є таємний хід? Із привидами?
А якщо там кажани? Чула, що вони розносять віруси?
-А тато каже… -Мері Енн.
Послухай.
Нічого страшного у тому переході немає.
Згодна. Вибач, що я така боягузка.
Нічого. Тут ти можеш ділитися своїми емоціями.
-Добраніч. -Добраніч.
-Спимо. -Авжеж.
Але там точно є кажани.
Чи навіть опосуми!
-А вони усі хворіють на сказ. Це точно. -Немає у них сказу.
Мені б не сподобалося бути щуром.
Всесвіте, ну чому щур?
Чому не щось гарніше? Хом'як чи мишка?
Оце було б чудово.
А вони ще носять такі милі парасольки і костюмчики.
Я б могла щось зробити.
Знаєш, де взяти мишку?
Аби вечірка Клер вдалася, ми маємо розділяти й володарювати.
Розподілимо ролі.
Я можу бути феєю.
Вдягну пуанти, а паличку та блискітки діти люблять.
Я зроблю подарункові набори.
Візьму смугасті пакети для попкорну.
А я малюватиму на обличчях.
Візьму пір'я та блискітки для вій.
Дівчата, це дуже класно.
Справді. Я у захваті.
Але це буде дуже дорого!
-Я не хочу, аби ви спустили усі кошти. -Я вдягну старе балетне вбрання.
У мене воно точно є.
Фарба для малювання у мене теж є.
Меллорі, кажу як скарбник.
Ми можемо витратити внески на подарунки.
-Для того ті внески й існують. -Добре. Якщо ви так кажете.
Чудово! Вирішили. Я керую проектом.
А іменинний торт?
Я можу спекти. І ще красиво його прикрашу.
Чудово. Дон?
Є пропозиції?
Вибачте. Мені сьогодні не дуже добре.
Ти вночі не виспалася? Я спала чудово.
Ще б пак.
Після того, як півночі теревенила про щурів і рідкісні хвороби,
лишила мене без нічного аромату,
а ще той жахливий…
Клоун.
Я можу вдягнутися клоуном.
Правда, вони дивні й трохи лячні,
та декому подобаються.
-Ти маєш щось проти пана Клоуна? -Звісно, ні.
Чесно.
Це ж твоя лялька, Мері Енн.
Роби з ним, що хочеш. Ти мене знаєш. Я завжди спокійна.
Вже досить.
Слухай, досить. Уже переборщили.
-Який у вас безлад! -Вибач, котику.
Ми з Мері Енн возимося із тортом.
Забули покласти борошно й тепер усе переробляємо.
Я щойно прибрала увесь будинок і кухню теж.
Я ж вибачилась.
-Ми приберемо. -Авжеж.
Це ви тепер так кажете.
Відкрию тобі таємницю: Дон страшенна чистьоха.
Таємницю? Вона це не приховує.
Вона тебе мордує?
Ні, на все каже: «Нічого. Усе добре».
Бідолаха.
Мовою Дон «Усе добре» означає «А щоб ти скисла!»
Схоже, Мері Енн з мамою потоваришували.
От і добре.
Дон, я щойно отримав чудові розмальовки для дорослих.
Хочеш подивитися?
А ми з Річардом ще ні.
Може, потім.
Усе гаразд?
Так, усе добре!
Дивись.
По кухні наче Мамай пройшов. Допомогти?
-Було б чудово. -Прошу.
Це подорожній фартух.
Добраніч. Гарних снів.
Добре відпочити від денних гидот… Тобто турбот.
Що?
Ти чула? Звук з таємного переходу?
Насправді я таки щось чула.
Та ні за що у цьому не зізнаюся, вона ж не дасть мені спати.
Ні, не чула, Мері Енн.
Лягай спати.
Залишимо світло? Лише сьогодні?
Мій дім — твій дім.
Хочу пити.
Вибач. Ти не забилася?
Це я поставила проти чужинців.
А ти наступила.
Навіщо?
Добре.
Зазвичай я б пішла у гостьову кімнату,
але там для пристойності спить Річард.
Нарешті. Висплюся як нормальна людина. І без світла.
Вибач! Просто тебе довго не було.
Я подумала, щось трапилось.
І таки трапилось. Зі мною.
Я збагнула, що мені дуже тяжко жити з Мері Енн.
Добраніч! Я майже… Та нічого.
Із смаком цукрової вати. Скажи, гарний?
У мене аж цукор підскочив, та він дійсно гарний.
І вся кухня тепер у плямах засохлого тіста.
Невже?
Ми з Шерон цілу вічність її відмивали.
Та дещо ви таки пропустили.
Дон, вечірка вже завтра. Костюм клоуна готовий?
От лихо. Клоун.
Я зовсім про нього забула через емоційну, та, якщо чесно,
фізичну напругу останніх днів.
Я буду сумним клоуном у старому одязі й з гримом,
а не веселим клоуном у великих черевиках.
Я усе намагаюся купляти у місцевих,
але у Стоунібруку мало сімейних магазинів для клоунів.
Я щойно згадала.
Минулого року сестра була клоуном у Геловін.
Костюм був на неї завеликий. Він десь є, тож…
Чудово! Уживані речі — це моє.
Клуб няньок…
Прийдемо додому і я ще раз приберу кухню.
Краще вже я. Ти неохайна. Як моя мама.
Це тому у тебе стільки пасивної агресії?
Яка пасивна агресія?
Просто ти надто чутлива й полохлива,
і тому завжди усього лякаєшся.
Нісенітниця! Нічого я не лякаюся!
Лякаєшся.
Ви теж так думаєте?
Ні.
Радше, ти обережна.
Ти схильна до фантазій та іноді впадаєш у паніку.
Але це мило й зовсім невинно.
Ми теж тішимося. До завтра.
Телефонували батьки Меллорі.
Ми обговорили усі подробиці свята,
і я обіцяла, що усе буде шикарно.
Саме так і буде.
Ми добре погуляємо.
Де ентузіазм?
Ентузіазм.
Останні стільці. Що нам ще треба?
Просто відпочинь. Ти весь ранок не присідала.
Нізащо. Це свято моєї сестри. Я маю робити більше за всіх.
Ми це бачимо.
-Джессі! -Чудовий костюм!
Джессі, дуже гарно виглядаєш!
Дякую. Учора купили з мамою у балетній крамниці у Стемфорді.
Ти ж хотіла взяти старий костюм.
Я хочу потішити Клер.
Скільки він коштує? Я тобі віддам…
Я його вдягатиму й надалі. Не треба.
Ні, треба.
Дівчата, ви забагато робите.
Я не хочу бути об'єктом благодійності клубу.
-Чому ти так це сприймаєш? -Бо я згадала наші благодійні кошти?
Меллорі, вибач. Це була дурниця з мого боку.
Це свято для нас не благодійність.
-Не хочу вас обтяжувати. -Ти не обтяжуєш.
Коли ви були моделями на вечері фонду, це була благодійність?
Так, у прямому сенсі.
Меллорі, члени Клубу няньок підтримують одне одного.
І ми не називаємо це благодійністю. Це просто дружба.
Дівчата.
Як мені пощастило дружити з вами!
Ви такі гарні, дружні…
А де Мері Енн і Дон?
Що ти робиш?
Іду у таємний перехід.
Ти маєш рацію, Дон.
Я боюся твою шафу, боюся темряви. І критики, і навіть здорового конфлікту!
Але сьогодні
я піду назустріч страхам.
Меррі Енн, я не хотіла…
Господи, вона пішла. А якщо там дійсно кажани?
Чи таємні чужинці, що ніколи не бачили світла?
Мері Енн!
Мері Енн, де ти?
Дон, я пройшла увесь тунель!
І чого я так боялася?
Нічого там немає! Ми у безпеці!
Чудово! Ходімо!
І чого це місце так мене лякало? Тепер мені значно легше.
Зачинено.
-Допоможи. -Зараз.
Цікаво.
Схоже, ми застрягли тут разом.
-Ти телефон взяла? -Ні, я не брала!
Залишила у кімнаті, а ти свій, звісно, взяла.
Я не знала, чого боюся більше:
що я сиджу у тунелі,
чи що сиджу тут із Мері Енн.
А ось і наша іменинниця.
Меллорі казала, що буде клоун. Хочу клоуна!
-Дивись, який капелюх! -Круто!
З днем народження!
Бі-бі!
Здається, їй подобається.
А Дон не з'являлася?
Круто. Обидві двері зачинені.
Ще й назовні. Отже ми у пастці.
Хочеш пограти? У «Було — не було»?
Я ще ніколи не сиділа у підземному тунелі
без телефону й без виходу.
Тепер цей досвід у тебе є. Кажи, чого у тебе не було.
Дон, усе буде добре.
Тут нормальне повітря.
-Господи. -Та…
Скоро з прогулянки повернуться Шерон з татом.
Довго тато не протягне. У нього пилкова алергія.
Це ж треба!
Найбільш ляклива людина у світі й не взяла свій телефон.
Я не знала, що ти підеш за мною! Ти мала чекати у кімнаті.
Моїй кімнаті.
Я й гадки не мала про той дурний тунель,
поки ти не полізла в мою шафу!
Я шукала місце для речей!
Навіщо було базікати про «усе моє — твоє»?
-Пусті балачки! -Так і є.
Це моя кімната, мій будинок і моя мама!
І ти їх забрала!
Господи,
як тупо вийшло!
Я відчувала, що щось не так,
але між сестрами таке буває.
А якщо б ми дійсно стали сестрами,
а Шерон моєю…
Вибач. Я не хотіла…
Ні, Дон, хотіла!
Я буваю незручною, а ти вдаєш, що тебе усе влаштовує, та це не так!
Твоя правда.
Мене усе влаштовувало, а потім перестало.
Просто я звикла, що у мене є власне місце,
а коли ти потоваришувала з мамою,
я відчула, що порушено мої кордони.
У мене чудовий тато, але він у Каліфорнії,
і у мене нікого окрім мами немає.
Я розумію.
У мене з татом теж так.
Тому мені так подобалось із Шерон.
Я знаю, що вона твоя мама, а не моя, але…
Можеш не пояснювати.
Я позичу її тобі, коли захочеш.
Усе моє — твоє.
Зараз я кажу серйозно.
Якщо ми колись дійсно станемо сестрами,
тату не доведеться спати у кімнаті для гостей,
-і у кожної з нас буде власна кімната. -Домовились.
Слухайте пораду.
Якщо ви застрягнете у таємничому переході
без надії на швидке звільнення,
найліпше це робити із кращою подругою.
Тим часом на поверхні
усе було якось похмуро.
Привіт, вам весело?
Гаразд.
Клод, як справи?
Щось нас понесло до готів.
Ти наче з фільму жахів. Круто.
Дон із Мері Енн не відповідають, Піду перевірю, чи живі вони.
-Залишаєшся на хазяйстві. -Добре.
Намалюй мені сльозу. Як символ темряви у моїй душі.
Добре.
Я ніколи
не казала Логану, що у нього смердить з рота, а це іноді буває.
Чоловіки такі вразливі.
Матінко рідна!
-Господи, тунельна людина! -Круто, ми помінялися ролями!
Ти налякана, а я спокійна, корюся долі.
Мамо, він йде за нами!
Які ноги! Вони не людські!
Чого ви тут сидите?
Ми вже годину на вас чекаємо.
Авжеж.
Тепер я розумію. Клоуни таки страшні.
Гайда! Ходімо!
Привіт, Дон.
У тебе був насичений день.
-Усе добре? -Нормально.
Послухай.
Я знаю, що ти цим не цікавилась,
та я покажу тобі розмальовки для дорослих.
Коли я відчуваю тривогу, страх
чи не можу висловити свої почуття,
а часто усе це разом,
я беру розмальовку, і це дійсно допомагає.
Дякую,
але я не відчуваю тривоги,
страху чи проблеми з почуттями.
Дон, з усією повагою,
у суботу увечері ти забиваєш двері,
аби на тебе не напали неіснуючі тунельні чудовиська.
І ти мені кажеш, що усе добре?
Іноді моя тривожність зростає, та мені стає легше, коли я кажу про страх уголос.
Як це було із хлопчиком Пайків.
Я знаю, що слухати це не дуже приємно,
та мені легше, коли я кажу про найгірше.
Тоді страхи втрачають силу.
Щось у цьому є.
Я знаю, що ти сильна.
І що любиш усім допомагати.
Та іноді найсильніший вчинок —
визнати, що тобі потрібна допомога.
Річарде.
У вас є кольорові олівці?
Купа.
Я визнаю. Я сумнівалася, чи варто Спірам і Шаферам об'єднуватися.
Та якщо чесно,
між нами багато спільного.
Вибачте, можна й мені гострого соусу?
Прошу.
Дякую.
Смачно. Нічого так.
Більше, ніж я гадала.
-Насичений смак. -Овва!
Ми з Мері Енн завжди будемо як сестри,
що б не вирішили наші батьки.
-Добраніч. -Добраніч.
Залишимо? Лише сьогодні?
Авжеж.
ЗА КНИГАМИ ЕНН М.МАРТІН
Переклад субтитрів: Олена Стародуб