EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
"Konst är en konstform, men gästvänlighet är en vetenskap."
Det är ett citat från mig, Claudia Kishi.
Så när det var dags för Barnvaktsklubbens första övernattning för skolåret
lämnade jag inget åt slumpen.
Jag bjöd på smaskig skräpmat med otvetydiga förpackningar.
Jag la fram de gosigaste kuddarna.
Och jag öppnade min garderob för dem som behövde modeinspiration.
Men nåt jag inte hade räknat med var Kristy Thomas.
Vår kära ordförande och grundare som dök upp med en egen agenda.
Vi har två nya medlemmar.
Vi måste införliva dem i gruppen
utifrån allas styrkor och svagheter för att maxa bolagssynergin.
Ännu ett bolag, precis vad landet behöver.
Personlighetstesterna hjälper oss maximera vår tillväxtpotential
genom att hjälpa oss inse vad vi kan bidra med.
Watson har dem i företaget. Han är Hejaklacksledaren.
"Betalar du kvartalsskatt eller föredrar du att invänta resultatet
vid räkenskapsårets slut?"
Borde klubben betala skatt? Ska jag kolla upp det?
Inte som bolag.
Då kan vi hålla i vinsterna tills medelklassen räddar oss.
Tänk så här. Gör ni läxan genast eller i sista stund?
Genast.
Klar.
Jag känner mig själv.
Det gör inte jag. Jag kan inte svara på nån av frågorna.
Skulle jag dra en harmlös lögn för att säkra en ny kund?
Skulle jag återlämna en häftapparat som jag fått med hem?
-Var bara dig själv. -Lätt att säga när man är du.
Klar!
Jag behöver vatten. Vill nån ha nåt?
Intressant.
-Där ser man. -Vadå? Vad är det? Berätta!
Herregud! Claudia, visste du att du har en kändis i köket?
-Va? Vem? -Ashley Wyeth!
Den coolaste tjejen på hela Stoneybrook High.
Sällan! Har inte hon typ fem miljoner följare?
Jo. Och modeskapare skickar henne gratis kläder.
Och hennes tal på March For Our Lives blev en viral succé.
Vad gör hon hemma hos dig?
Vem är Ashley Wyeth?
Det är verkligen hon.
Den coolaste tjejen i Stoneybrook äter jordgubbar från mitt kylskåp.
Åh, hej! Du är Janines syster, va?
Till och med pyjamasen är nyskapande.
Ashley, vi måste balansera 14 reaktionsformler till
och har tre kapitel att memorera före provet.
Vi ska plugga hela natten. De avancerade kurserna är ingen lek.
Hej då.
Fröken Mensa hjälper henne plugga. Det var ju logiskt.
Men hur får jag hennes liv?
Nu har vi resultaten. Först ut, utan särskild ordning, är jag.
"Kaptenen. En född ledare. Modig. Bestämd. Lämnar aldrig sin plats frivilligt."
Näst på tur: Claudia.
Min kära vice ordförande. "Individualisten. Gör som hon känner.
Går obekymrat sin egen väg."
Japp. Det stämmer.
Stacey är Högpresteraren.
"Bra på allt hon företar sig. Noggrann när hon agerar och tar beslut.
Hon löser alla problem."
Det är jag, det.
Mary Anne är Filosofen.
"Eftertänksam, klok och trivs med djupa tankar."
Namaste.
Dawn, du är Revolutionären.
"Orädd och vill jämt förändra saker till det bättre. Räds inte konflikter."
Det stämmer!
Jessi är Krigaren.
"Lugn, målinriktad och siktar konstant framåt."
-Schyst synergi! -Inget kan stoppa oss!
Vad är Mallory?
Just det. Mallory är inte nåt.
Hennes resultat var ofullständiga eftersom hon skippade så många frågor.
Jag kunde inte de rätta svaren.
Inget är rätt eller fel. Det är själva poängen.
Du kanske kan försöka senare, när du har mer tid.
Förlåt. Jag önskar att jag var individualist som Claudia.
"Om du vill vara individualist är du nog inte en"
är vad jag nästan sa innan jag kom att tänka på Ashley Wyeth
och uppsatsen hon fick publicerad i Teen Vogue om radikal empati.
Så därför höll jag tyst.
-Men det gjorde inte Mallory. -Allt är så fint.
Nästan för fint för att äta. Vad är allt?
Våfflor?
Jo, det vet jag, men vad är resten?
Litchi, passionsfrukt och drakfrukt.
Drakfrukt. Det låter så tjusigt. Är det nåt japanskt?
Drakfrukt och passionsfrukt är inhemska växter i Amerika,
och litchi odlades först i Guangdong i sydöstra Kina på 1000-talet.
Janine. Kan alltid ta udden av ett pinsamt läge
genom att göra det pinsammare.
Och så Ashley Wyeth.
Hej, jag heter Claudia. Vi träffades i går kväll.
Just det! Hade ni en kul kväll?
-Ja! -Ja!
Stannar du på våfflor?
Tyvärr, min skjuts väntar utanför.
Och jag måste fortsätta plugga inför vårt prov i organisk kemi. Adjö.
-Det var trevligt att träffa er. Vi ses. -Hej då!
-Vad snäll hon är! -Det är väl klart.
Det är ingen 80-talsfilm. Coolhet och grymhet hör inte längre ihop.
Är det en app?
Min nya pump. Jag gav mig själv insulin, så att jag kan äta sirap.
Modern läkekonst. Underbart. Om den kunde fixa min hjärna till min mun.
-Här. Mimi, ät några bär. -Tack ska du ha.
Jättegott. Du är suverän, Mimi. Alla i er familj är det.
Ni är suveräna. Det är vi alla.
Ta ett djupt andetag. Hon menar väl.
God morgon, sömntuta. Mår du bra? Du ser inte ut att må bra.
Jag kan inte vara sjuk. Det är bara nån allergi.
Jag mår bra!
Jag är ju Kaptenen.
Kristy, du har bara halsfluss.
Det är ingen katastrof. Watson är i väg och fixar grejer åt dig.
Jag vill bara att du sover, vilar och kryar på dig. Jag tar den här.
Jag bryr mig inte om att krya på mig. Jag vill inte missa en vecka av mitt liv!
Så sa väl läkaren? En vecka?
Ja. Ingen skola, ingen softball och ingen barnpassning.
Du ska vila och krya på dig.
Kristy ville förstås inte smitta nån annan,
men hon vägrade låta bakterierna ta makten ifrån henne.
Mamma, vi lär upp nya medlemmar. Som ordförande…
Som ordförande kan du delegera dina uppgifter.
Upprätta en befälsordning.
-Jag behöver mobilen. -Du får fem minuter på dig.
-Sen tar du en tupplur. -Jag måste ringa för…
Jag kollar till dig.
Jag har patientens medicin.
Det är bara Tic Tacs.
Okej.
Kristy, ta de här. Det är allvarligt.
Och snälla, sov lite.
-Visst. -Okej?
Kom, Karen. Hon behöver vila.
En av många oförklarliga saker med Kristy.
Jag skulle helgärna slippa skolan. Syssla med mitt.
Umgås med Mimi som ser på tv och experimenterar med papier-maché.
Det är väl därför Kristy är kapten och jag individualist.
HUR VAR DET I SKOLAN? VAD MISSADE JAG?
INGET. JAG LOVAR.
Hej, Claudia.
Jag älskar din jacka.
Herregud! Gav Ashley Wyeth mig en komplimang?
Tack. Jag sydde på märkena själv. Många av dem är vintage.
Jag köpte dem på loppis med min vän Dawn. Hon gillar hållbart mode.
Känner du Dawn? Hon var här häromdagen med våfflorna,
men varför skulle du veta det?
-Ja. Ytterkläder man fixat själv är grymt. -Ska du plugga med min syster?
-Nej. Det provet är avklarat. -Ja. Nu kan vi bara hänga.
Kul att ses, Claud.
Hon kallade mig Claud, som om vi är vänner!
Men vänta, kan hon "bara hänga" med min syster nu?
Har de blivit vänner? Hur då?
Allt Janine pratar om är nationella prov, kryptovalutor
och streamers på Twitch.
Men trots förvirringen hade jag inte tid att grunna mer
eftersom jag tillfälligt skulle ersätta Kristy som ordförande.
Okej…
Välkomna, allihop. Dags att inleda dagens möte.
Vad är det här? En kupp?
Jag skulle precis göra det.
Som suppleant ingår det faktiskt i mitt uppdrag
att ta över frånvarande ledamöters uppgifter. Därmed är jag ordförande.
Jag är vice ordförande. Vice ordföranden tar över
när ordföranden inte kan utföra sina uppgifter.
Som i konstitutionen med presidenterna.
Kristy bad mig ta över tills hon är tillbaka.
Hon ville nog inte överväldiga dig.
Precis! Och tänkte att jag var mer bekväm i ledarrollen.
Är det på grund av det fåniga personlighetstestet?
Att vara individualist innebär inte att jag inte kan leda.
Självklart inte, och det kan vi prata om,
men eftersom min tid som ordförande är begränsad
vill jag använda veckan klokt och förändra nåt.
-Som Lady Jane Grey. -Vem?
Vi har precis lärt oss om henne i SO. Hon var engelsk drottning 1553.
Hon var bara 15 och använde sina 9 dagar vid makten till att införa stora reformer.
Sen halshöggs hon.
Håll kvar den tanken.
Barnvaktsklubben. Det här är Dawn.
Hej, ms Papadakis!
Okej.
Är allt bra? Du verkar lite nere.
Jag var taggad på att få kliva fram och vara ordförande den här veckan,
men ingen tar mig på allvar.
Så tror jag inte det är.
Dina barnkit är bäst, ditt rum är vårt högkvarter och…
Det är inte samma sak som att vara ledare. Kristy vände sig genast till Dawn.
Kristy visste kanske inte vad det betydde för dig.
Du kanske ska visa din seriösa sida.
Jag lyssnar.
Tänk om du frivilligt tar över Kristys barnvaktsuppdrag
hela veckan. Kliv fram på det viset.
Du är verkligen Högpresteraren som löser problem.
Positivt är att du ska passa Lucy Newton.
-Marshmallow! -Jag älskar gosiga bebisar.
-Och vad är negativt? -Det är inget negativt, bara Mallory.
Kristy skulle lära upp henne nu.
Jag vet att du stör dig på henne, men du kan öva dig på tolerans.
Nya ordföranden skulle gilla det.
Hörru! Jisses!
-Där får du! Nej. -Lägg av!
Hon lät mig inte ringa in till mötet. Saknade nån mig?
Hur var Dawn? Vad hände?
Ska jag svara på en fråga i taget?
Säg bara sanningen. Blev det kaos utan mig?
Nej. Mötet gick bra. Alltså, Dawn har en del idéer, men…
Vadå för idéer?
Nåt om rättvisa medlemsavgifter och en välgörenhetsinsamling.
-Ska välgörenhetspengar betala avgifterna? -Jag blandar ihop det.
Ja. Men skicka bara protokollet, så reder jag ut det.
Ska inte du vila dig? Äta Jell-O och sträckkolla kul tv-serier?
Mary Anne, var är protokollet?
Det finns inget protokoll.
-Vad menar du med det? -Dawn bad mig att inte föra protokoll.
Vara mer närvarande. Stå vid hörnet mellan här och nu.
Men du är sekreterare!
Kristy, vila. Nu.
-Mamma! -Hej då.
Jag zoomar dig!
Då så. Jamie är på fotbollen, och Lucy sover.
Hon vaknar nog inte förrän jag är hemma.
Nödnumren står på kylen. Claudia vet allt annat.
Jag är sen. Hej då!
Jag ville klä mig proffsigt första dagen.
Jag önskar att jag klätt mig som du. Var köper du kläder?
Olika ställen. En del kläder fixar jag själv.
Kanske nåt för mig! Fast de skulle nog inte bli lika coola.
Okej. Första barnpassningslektionen.
Du behöver inte anteckna. Det ska vara kul.
Okej, förlåt.
För äldre barn krävs några aktiviteter.
Spel, barnkit… Men bebisar sover mycket, så då bör du planera för ledig tid.
Till exempel brukar jag ta till vara på lugnet genom att rita.
Jag är också kreativ. Jag gillar att skriva.
Jag läste att all bra litteratur är två berättelser.
En person åker på äventyr eller anländer till stan.
Då tänkte jag: "Tänk om man kombinerar bägge delar?"
Men i stället för en människa är det en häst,
och hästen galopperar genom stan till evighetens slut.
Vill du läsa lite?
Jag kan sitta här under tiden, och så kan du berätta vad du tycker.
En video från Mary Anne.
Hälsningar från familjen Papadakis hus. Vi har jättekul.
Jag älskar att läras upp av Mary Anne.
Krigaren och Filosofen. Klassisk kombo!
-Ska vi göra en video av oss med bebisen? -Det vore gulligt, men Lucy sover.
Självklart. Dum idé.
Jag kanske kan hjälpa till med nåt annat. Som tvätten.
Tvätt ingår inte i vårt jobb.
Jag diskar! Det är alltid till hjälp, och man kan inte göra fel.
Den första lektionen blev alltså en smärre katastrof.
Och det väntade fler.
-…till zooet på min födelsedag. -Jag fattar. Det skulle trigga mig med.
Men han vill provocera dig, och du måste vara stark.
Men vad innebär det att vara stark?
Att säga "Ni får inte gå på zooet med pappa"?
Eller att gå på zooet och få massage? Dawn…
Det har gått mer än 20 minuter.
Hon belönar dåligt beteende. Det är klassiskt medberoende.
…kört på heltid. Jag använder en bildelningstjänst…
Natalie, jag måste hålla linjen öppen, men vi ses på torsdag. Okej. Hej då!
Allvarligt?
Förlåt, men Natalie Barretts ex tog barnen till en pumpaodling med sin nya tjej
och det är svårt att lägga på när nån gråter.
Jag har funderat på din nya medlemsavgiftsidé
där vi betalar en viss procent och inte ett fast belopp.
Men om jag jobbar mer täcker jag upp för andra.
Det är så progressiv beskattning funkar. De som har mer, ger mer.
Och jag kan inte jobba lika mycket som du eftersom jag dansar balett.
Betalar jag samma belopp är det en större andel av mina inkomster.
Är det rättvist?
Och om ingen betalar avgifter och vi ändå har möten
betalar jag för maten såvida vi inte skippar snacksen.
-Nej, vi behöver snacks. -Och en sak till.
Om vi ger en viss andel till välgörenhet, vem får då välja ändamålet? Du?
Och blir det alltid samma?
-Det är orättvist. -Det borde vara olika ändamål.
-Trevor Project, FFUD… -Black Lives Matter.
Hörrni…
Varför zoomade Kristy inte?
Vår orädda ledare vilade sig äntligen.
Under tiden försökte jag bevisa att jag var en lagspelare,
om än bara för mig själv.
Funkar de här? Mamma kallar dem Hammer-byxor.
Antagligen för att de rymmer en hammare,
men det ser ut som om jag har en bajsblöja.
Jag tog med dagboken för att skriva.
Bra tänkt, men den här gången är Lucy vaken.
Jag har skrivit ett postapokalyptiskt äventyr.
Mörkare än vanligt. Vill du läsa det?
-Kanske senare. -Jag kan lägga det i din väska.
-Får jag fixa ett mellanmål i köket? -Visst.
Frusen pizza! Får jag använda ugnen?
Kan du berätta hur den funkar? Hur använder jag timern?
Måste jag trycka på knappen två gånger? Vi kanske ska baka kakor efter pizzan.
Sen kan vi spela spel och jag kan visa mina favoritberättelser.
Jag har ett halsbandskit som vi kan använda. Så coolt!
Du kan berätta hur man gör dina favoritkläder.
Mallory! Jag ska lära upp dig, men det känns som om jag passar dig.
Mallory, förlåt.
Jag vill inte prata mer.
Och jag som tyckt att Kristy är tuff mot de nya tjejerna.
Hon var i alla fall mer självständig.
En individualist som jag.
Precis som hon ville vara.
-Hej, tjejen. Läget? -Mary Anne svarar inte.
Hon tonar ner allt för att vara lojal mot Dawn,
så jag ringer dig för sanningen.
-Om vadå? -Hur går det med klubben?
Det går jättebra. Verkligen.
Jaså.
Så ni behöver inte mig?
Det är väl bra.
Antar jag.
Mötena har varit kaotiska. Dawn är terapeut åt föräldrarna.
Hon vill förändra avgifterna, och vi bråkar om välgörenhet.
Vi driver vind för våg. Vi behöver vår kapten.
Jag gillar dina byxor.
Det är vanliga byxor.
Lite Skittles?
Härmed inleder jag mötet.
Jag har tittat på protokollen som Mary Anne instruerades att inte föra.
-Mary Anne! -Förlåt! Jag var tvungen.
De är viktiga för vårt arkiv. Jag skrev ner allt jag mindes.
Och sån tur att du gjorde det.
För Dawn, jag uppskattar många saker med ditt ledarskap.
Menar du det?
Jag menar tack.
Jag har läst dina idéer och vill föreslå följande:
Alla betalar en liten och överkomlig summa i medlemsavgift varje vecka.
Sen tillkommer en avgift på 10 % av varje barnvakts inkomster.
Bra veckor betalar man lite mer. Dåliga veckor lite mindre. Rättvist.
Välgörenhetsdonationer. Vi donerar 50 % av våra avgifter
efter omkostnader en gång i månaden. I stället för att tvista om ändamål
turas vi om att välja.
Stacey.
Sen följer alla i alfabetisk ordning, så Mallory står på tur.
-Toppen. -Jag väljer FFUD.
Forskning För Unga med Diabetes.
De verkar för botemedel mot diabetes typ 1 och hjälper barn som mig.
Fantastiskt.
Dawn, du upptäckte brister i systemet och lyfte fram viktiga problem.
Som en sann revolutionär. Jag är stolt över dig.
Du har fattat beslut som tagit hänsyn till allas behov.
Det är ledarskap. Därför är du Kaptenen.
Nästa sak på dagordningen.
-Upplärningen. Hur gick den? -Suveränt!
Till och med när Lenny Papadakis hällde lim i mitt hår.
Jessi är en naturtalang. Min uppgift är avklarad.
Toppen!
Claud?
Jag måste gå på toa.
Sätt dig, min Claudia. Du ger mig fjärilar.
Förlåt, Mimi.
-Vad försöker du göra? -Bokklubben.
Ingen av oss kan köra, så vi diskuterar Nickelpojkarna på datorn.
Låt mig hjälpa dig.
Så där. Värden borde släppa in dig när mötet börjar.
-Gillade du boken? -Jadå.
Mest gillar jag att höra andra personers tankar och idéer.
Det får mig att tänka annorlunda.
Det får mig att känna mig ung igen.
Välformulerat, Mimi.
Ashley Wyeth, som verkar ha lagt sig till med syrrans vana
att dyka upp tyst och oväntat som en tonårstrollkarl.
-Du är här igen. För att plugga? -För att umgås.
Janine vet att du tycker att vår vänskap är udda.
Det har jag aldrig sagt. Du kanske är helsåld på programmering.
Kanske det.
Janine gör tillvaron intressantare
och pratar om en massa grejer som jag aldrig hade känt till utan henne.
Ja, och använder ord som gör det jättelätt att hänga med.
Ja, men bra för språkproven.
Men när man ser bortom det och verkligen lyssnar på henne
inser man att hon är sig själv. Vilket är höjden av coolhet.
Janine är sig själv.
Och hon har intressanta saker att säga om man lyssnar på henne.
Då förstod jag att jag inte kunnat leda
eftersom jag inte lyssnat.
-Kan du inte knacka? -Du har en VIP-besökare.
Claudia Kishi. Hon vill faktiskt träffa dig.
Får jag komma in?
Jag är precis utanför om det är nåt.
Jag ville be om ursäkt.
Det har du gjort.
Och återlämna de här.
Jag läste några berättelser. Den om en postapokalyptisk häst
och den om att välja sitt äventyr som häst, och de är bra.
Jag satt på helspänn.
-Det säger du bara. -Nej.
Du är begåvad och fantasifull och har en röst som är värd att höras.
Ledsen att jag inte lyssnade.
Om du är med på det kan jag illustrera några av berättelserna.
Ett samarbete.
Vi kan ha dem som böcker i barnkitten. En speciell sak som bara är vår.
Jag ska tänka på det.
Jag skojar bara. Klart du får illustrera dem!
En kändisbarnbok. En dröm som infrias.
En sak till. Klubbrelaterat.
Du borde göra om personlighetstestet.
Svara rakt från hjärtat.
Tänk inte på vad nån annan tycker. Var dig själv.
Vi har alla styrkor. Saker att säga.
"Berättaren.
Nyfiken och inspirerande. En tröst för dem som sliter i vardagen."
Det köper jag.
Och tack vare Ashley Wyeth, och Mimi så klart,
insåg jag att man inte kan vara kapten utan besättning.
Och som individualist
måste man respektera det som gör alla unika.
Så det jag vill ha sagt är
att om du vill berätta nåt för mig, så lyssnar jag.
Okej.
Vissa saker förändras aldrig.
Undertexter: Anna Johansson