EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
CLAUDIA OG DEN NYE PIGE
"Kunst er kunst, men gæstfrihed er videnskab."
Det er et direkte citat af mig, Claudia Kishi.
Så da jeg skulle være vært for skoleårets første overnatning,
lod jeg intet være tilfældigt.
Jeg serverede den lækreste og velmarkerede junkfood.
Jeg lagde de blødeste puder frem.
Og jeg åbnede generøst mit skab for at give de andre inspiration.
Men jeg vidste ikke, at Kristy Thomas,
vores elskede formand og grundlægger, havde sin egen dagsorden.
Vi har to nye medlemmer,
som skal integreres ordentligt
efter vores individuelle svagheder og styrker
for at styrke virksomheden.
Endnu en virksomhed. Lige det, Amerika har brug for.
Personlighedstesterne maksimerer vores vækstpotentiale
ved at lære os, hvad vi hver især bidrager med.
Watson bruger dem i sit firma. Han er "Cheerleader."
"Betaler du kvartalsskat, eller foretager du udregningen,
når skatteåret er slut?"
Bør klubben betale skat? Skal jeg undersøge det?
Ikke som virksomhed.
Vi kan beholde overskuddet og lade middelklassen betale.
Se det sådan her.
Laver du straks lektier eller i sidste øjeblik?
Straks.
Færdig.
Jeg kender mig selv.
Det gør jeg ikke.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal svare.
Skal jeg fortælle en harmløs løgn for at skaffe en kunde?
Skal jeg aflevere hæftemaskinen, jeg kom til at tage med hjem?
-Mallory, vær dig selv. -Let at sige, når du er dig.
Færdig.
Jeg tager et glas vand. Vil I have noget?
Interessant.
Ja så.
Hvad er det? Sig det!
OMG. Claudia, vidste du, du har en berømthed i dit køkken?
-Hvad? Hvem? -Ashley Wyeth!
Den sejeste pige på hele Stoneybrook High.
Det er løgn! Har hun ikke fem millioner følgere?
Jo.
Og designere sender hende gratis tøj.
Og hendes tale til New Haven March For Our Lives gik viralt.
Hvad laver hun hjemme hos dig?
Hvem er Ashley Wyeth?
Det er virkelig hende.
Den sejeste pige i Stoneybrook spiser jordbær fra mit køleskab.
Hej!
Du er Janines søster, ikke?
Selv hendes pyjamas er moderigtig.
Ashley. Vi har stadig 14 kemiske ligninger
og tre kapitler at lære udenad før prøven på mandag.
Vi skal arbejde hele natten. Højniveau er seriøst.
-Farvel, rart at møde dig. -Frøken Mensa læser med hende.
Typisk.
Hvordan får jeg hendes liv?
Resultaterne er kommet.
Den første, blandt ligestillede, mig.
"Kaptajnen. En født leder. Modig. Bestemt.
Forlader aldrig sin post."
Den næste er Claudia.
Min elskede viceformand.
"Individualisten. Marcherer til lyden af sin egen tromme,
går sin egen vej og følger aldrig mængden."
Ja, det lyder rigtigt.
Stacey elsker at imponere.
"Hun er god til alt det, hun vil. Præcis i handlinger og beslutninger.
Hun løser alle problemer."
Ja, det er mig.
Mary Anne er filosoffen.
"Eftertænksom, klog og i fred med dybe tanker."
Namaste.
Dawn, du er revolutionær.
"Frygtløs og søger altid forandring til det bedre.
Uforstyrret af konflikter.
Det har du ret i.
Jessi er krigeren.
"Stoisk, målrettet
og sigter altid på det rette mål."
Sej synergi!
Vi er ustoppelige!
Hvad er Mallory?
Ja.
Mallory er ikke noget.
Hendes resultater var ufuldstændige, fordi hun ikke svarede på det hele.
Jeg kendte ikke svarene.
Der er ingen rigtige svar. Det er pointen.
Prøv igen senere, når du har mere tid.
Undskyld. Gid jeg var individualist som Claudia.
"Hvis du vil være individualist, er du nok ikke en."
Det sagde jeg næsten.
Men så huskede jeg Ashley Wyeth ved siden af
og hendes essay i Teen Vogue om radikal empati.
Så jeg holdt mund.
-Men det gjorde Mallory ikke. -Det ser smukt ud.
Næsten for smukt til at spise. Hvad er det?
Vafler?
Ja, det ved jeg, men hvad er det andet?
Litchi,
passionsfrugt,
dragefrugt.
Dragefrugt.
Det lyder så fornemt.
Er det en japansk ting?
Dragefrugt og passionsfrugt kommer faktisk fra Amerika,
og litchi blev dyrket i Guangdong-provinsen
i det sydøstlige Kina i 1100-tallet.
Janine. Formår altid at gøre akavede øjeblikke
endnu mere akavede.
Og Ashley Wyeth.
Hej, jeg hedder Claudia. Jeg så dig i aftes.
Ja. Havde I en sjov aften?
-Ja! -Ja!
Bliver du og spiser vafler?
Undskyld, mit lift er derude.
Og jeg skal forberede mig på vores undersøgelse af organisk kemi.
Farvel.
-Det var rart at møde jer. Vi ses. -Farvel!
-Hvor er hun sød. -Selvfølgelig.
Det er ingen 80'er-film.
Sejhed og ondskab hænger ikke længere sammen.
Er det app?
Min nye pumpe.
Jeg tog insulin, så jeg kan spise lidt sirup.
Moderne lægekunst.
Vidunderligt.
Hvis den kunne fikse min hjerne til mund.
Her, Mimi, tag nogle bær.
-Tak. -Ja.
Lækkert. Du er fantastisk, Mimi. Alle Kishierne er fantastiske.
I er skønne. Vi er alle skønne.
Træk vejret dybt. Hun mener det godt.
Godmorgen, sovetryne.
Du ser ikke så godt ud.
Jeg kan ikke være syg. Det er bare allergi.
Jeg har det fint!
Jeg er kaptajnen.
Kristy, du har halsbetændelse.
Det er ikke verdens undergang. Watson køber en masse ting til dig.
Du skal sove og hvile dig og blive rask, og jeg tager den.
Jeg er ligeglad med at blive rask.
Jeg går glip af en hel uge af mit liv!
Det sagde lægen. En hel uge?
Ja. Ingen skole, softball eller pasning.
Du skal hvile dig og blive rask.
Selvfølgelig ville Kristy ikke gøre andre syge, i teorien,
men hun lod ikke bakterier stjæle sine kræfter.
Mor, vi træner nye medlemmer.
Som formand…
Som formand kan du uddelegere opgaver.
Etabler en kommandokæde.
Giv mig min telefon.
Du får den i fem minutter, så tager du en lur.
Jeg skal ringe til…
Jeg kommer og ser til dig.
Jeg har patientens medicin.
Det er bare mintpastiller.
Okay.
Kristy, slug dem.
Det er alvorligt.
Og tag en lur.
-Fint. -Okay?
Kom, Karen. Hun skal hvile sig.
Én af mange ting, jeg ikke forstår ved Kristy:
Jeg gør alt for at undgå skole og være hjemme.
Tale med Mimi og se TV og eksperimentere med papmaché.
Men derfor er Kristy kaptajnen, og jeg er individualisten.
HVORDAN GIK DET I SKOLEN? GIK JEG GLIP AF NOGET?
INTET. DET LOVER JEG.
Hej, Claudia.
Jeg er vild med din jakke.
OMG, gav Ashley Wyeth mig en kompliment?
Tak!
Jeg syede selv lapperne på.
De fleste er vintage.
Jeg var på loppemarked med min ven Dawn.
Hun går op i bæredygtig mode.
Kender du Dawn? Hun var her forleden med vaflerne,
men det kunne du ikke vide.
Ja, hjemmelavet tøj er det bedste.
Skal du læse med min søster igen?
Nej, den undersøgelse er udført.
Ja, nu skal vi bare hænge ud.
Rart at se dig, Claud.
Hun kaldte mig Claud, som om vi er venner!
Men kan hun bare hænge ud med min søster?
Er de venner? Hvordan?
Janine taler kun om prøver, kryptovaluta og streamere på Twitch.
Men selvom det var forvirrende, havde jeg ikke tid til at spekulere.
Jeg skulle starte mit første møde som fungerende formand,
mens Kristy er syg.
Okay…
Velkommen, alle sammen. Lad os starte mødet.
Hvad er det? Et kup?
Dawn, jeg ville gøre det.
Som stedfortræder skal jeg træde ind, når folk ikke er her.
Jeg er fungerende formand.
Jeg er viceformand.
Viceformanden tager over, når formanden ikke kan arbejde.
Det står i Forfatningen. Den rigtige.
Kristy ringede og bad mig være afløser.
Jeg tror ikke, hun ville presse dig.
Ja. Hun tror nok, lederrollen passer mig bedre.
Er det på grund af den dumme personlighedstest?
Jeg er ikke individualist, men er stadig en god leder.
Selvfølgelig ikke, og vi kan diskutere det,
men jeg har begrænset tid som formand,
så jeg vil bruge ugen fornuftigt og gøre en forskel.
-Som Lady Jane Grey. -Hvem?
Vi lærte om hende i samfundsfag.
Hun var Englands dronning i 1553.
Hun var 15 år og var regent i ni dage,
men indførte store reformer.
Så blev hun halshugget.
Et øjeblik.
Babysitter-Klubben, det er Dawn.
Hej, fru Pappadakis!
Okay.
Er du okay? Du virker nedtrykt.
Jeg glædede mig bare til at være fungerende formand,
men ingen tager mig alvorligt.
Det passer ikke.
Dine Børnesæt er fantastiske, og dit værelse er hovedkvarter, og…
Det er ikke det samme som at være leder.
Kristy ringede straks til Dawn.
Kristy vidste måske ikke, hvad det betød for dig.
Vis hende, at du kan være seriøs.
Jeg lytter.
Du kan melde dig frivilligt til at tage Kristys pasningsjobs resten af ugen.
Du forstår at imponere og løse problemer.
Det gode er, at du skal passe Lucy Newton.
-Skumfidus! -Jeg elsker bløde babyer.
-Er der noget dårligt? -Ikke dårligt. Det er bare Mallory.
Kristy skulle træne hende denne uge.
Hun irriterer dig,
men se det som en mulighed for at øve tolerance.
Formand Schafer bliver glad.
Hov! Åh, gud!
-Så kan du lære det. Nej. -Stop.
Hun lod mig ikke ringe. Hvordan gik mødet? Savnede I mig?
Hvordan var Dawn? Hvad skete der?
Skal jeg svare på ét spørgsmål ad gangen?
Bare sig sandheden.
Gik det helt galt uden mig?
Nej. Mødet gik fint. Dawn har nogle idéer, men…
Hvilke idéer?
Om retfærdige kontingenter og en indsamling.
Vil hun samle ind til kontingenter?
Jeg blander det sammen.
Ja. Lige meget.
Send mig referatet, så ser jeg på det.
Skal du ikke hvile dig og spise budding og se sjovt TV?
Mary Anne, hvor er referatet?
Der er intet referat.
Hvad mener du med "Der er intet referat"?
Dawn bad mig om at lade være.
Jeg skulle være tilstede og stå på hjørnet af her og nu.
Men du er sekretær!
Kristy, hvil dig. Nu.
-Mor! -Farvel!
Jeg Zoomer dig!
Okay. Jamie er til fodbold,
Lucy sover.
Hun vågner nok ikke, før jeg er tilbage.
Telefonnumrene er på køleskabet.
Claudia ved alt andet. Jeg er sent på den. Farvel!
Jeg ville se professionel ud på min første dag.
Gid, jeg havde dit tøj. Hvor køber du det?
Forskellige steder. Jeg laver det også selv.
Det må jeg prøve!
Men det ville ikke blive lige så sejt.
Okay. Første babysitter-kursus.
Ingen notater. Det skal være sjovt.
Okay, undskyld.
Planlæg aktiviteter til ældre børn.
Spil, et Børnesæt. Men babyer sover meget.
Så planlæg ventetiden.
Jeg benytter mig af stilheden og tegner.
Jeg er også kreativ. Jeg elsker at skrive.
Jeg læste for nylig, at god litteratur har to historier.
En person tager afsted, eller en person kommer til byen,
og jeg tænkte: "Hvorfor ikke begge dele?"
Men det er ingen person, men en hest,
og hesten galopperer gennem byen ud i evigheden.
Vil du læse noget?
Jeg kan sidde her imens, og du kan sige, hvad du synes.
En video fra Mary Anne.
Hilsner fra Pappadakis-huset.
Vi har det så sjovt.
Jeg elsker Mary Annes træning.
Krigeren og filosoffen passer perfekt sammen.
Skal vi lave en video af os med babyen?
Det ville være sødt, men Lucy sover.
Selvfølgelig.
Dum idé.
Måske kan jeg gøre noget andet for at hjælpe. Vasketøj.
Vasketøj er ikke vores opgave.
Jeg vasker op. Det hjælper altid, og man kan ikke gøre det forkert.
Første kursus endte med en mindre katastrofe.
Og der var flere på vej.
-…i zoologisk have på min fødselsdag. -Helt enig.
Det ville også gøre mig sur.
Han vil provokere dig, og du skal være stærk.
Ja, men hvordan er man stærk?
Siger man: "I må ikke tage i zoologisk have med far?"
eller skal jeg lade dem gøre det og få massage?
Der er gået over 20 minutter.
Hun belønner dårlig opførsel. Hun er for afhængig.
…kører på fuld tid. Jeg bruger transporttjenester.
Natalie. Jeg skal bruge telefonen,
men vi ses på torsdag.
Okay. Farvel.
Seriøst?
Ja, undskyld.
Eksmanden tog børnene med på en græskarmark med sin nye kæreste,
og det er svært at lægge på, når folk græder.
Dawn, jeg har tænkt på din idé med kontingenter,
hvor vi betaler en del af lønnen i stedet for et fast beløb.
Men hvis jeg arbejder mere, betaler jeg for andre.
Sådan fungerer progressiv skat.
Dem, der har mere, giver mere.
Og jeg kan ikke arbejde sent, og jeg har ballet.
Når jeg betaler det samme, er det en større del af min løn.
Er det retfærdigt?
Og hvis ingen betaler, og vi holder møder,
så betaler jeg for maden, medmindre vi ikke vil spise.
-Nej, vi vil spise. -Og noget andet.
Hvis vi betaler en del til velgørenhed, hvem vælger så organisationen? Dig?
Og bliver det den samme hver gang?
-Det er ikke retfærdigt. -Det bør være forskellige.
-Trevor Project og JDRF… -Black Lives Matter.
Hallo.
Hvorfor Zoomede Kristy ikke?
Vores frygtløse leder hviler sig endelig.
Imens forsøgte jeg stadig at bevise, at jeg kan samarbejde,
mest over for mig selv.
Går de an? Min mor kalder dem Hammer-bukser.
Måske, fordi der er plads til en hammer.
Men jeg ligner én, der har ble på.
Jeg har min dagbog med, så jeg kan skrive.
Godt tænkt, men denne gang er Lucy vågen.
Jeg skriver et postapokalyptisk eventyr.
Mere uhyggeligt end normalt. Vil du læse det?
Måske senere.
Jeg kan lægge det i din taske.
-Må jeg tage noget at spise? -Ja.
Frysepizza! Må jeg bruge ovnen?
Kan du vise mig det? Hvordan virker timeren?
Skal jeg trykke to gange på knappen?
Vi kan lave småkager efter pizzaen som en overraskelse.
Vi kan spille brætspil, og jeg kan vise mine yndlingshistorier.
Jeg har et vildt sejt halskædesæt.
Min mor lod mig købe det.
Du kan vise mig, hvordan du laver dit yndlingstøj.
Mallory! Jeg skal træne dig, men det føles, som om jeg passer dig.
Mallory, undskyld.
Jeg vil ikke tale mere.
Og jeg syntes, Kristy var hård mod de nye piger.
I det mindste var hun mere selvstændig.
En individualist som mig.
Ligesom hun ville være.
Hej, hvordan går det?
Mary Anne tager den ikke,
og hun siger intet, fordi hun er loyal over for Dawn.
Så du skal fortælle mig sandheden.
Om hvad?
Hvordan går det med klubben?
Det går godt.
Virkelig.
Nå.
Så I har ikke brug for mig.
Det er nok godt.
Tror jeg.
Møderne er kaotiske. Dawn er forældrenes terapeut,
hun vil ændre kontingentet, og vi skændes om velgørenhed.
Vi er kørt af sporet. Vi har brug for vores kaptajn.
Fine bukser.
Det er normale bukser.
Vil du have slik?
Jeg starter hermed mødet.
Jeg har gennemgået referatet, Mary Anne fik besked på ikke at skrive.
Mary Anne!
Undskyld, jeg var nødt til det.
Det er vigtige notater.
Jeg forsøgte at huske det hele.
Godt, at du gjorde det.
Fordi jeg må sige, Dawn,
jeg kan lide din administration.
Er det rigtigt?
Jeg mener, tak.
Jeg har læst dine idéer og foreslår følgende:
Alle betaler et mindre kontingent hver uge til klubudgifterne.
Derefter udgør kontingentet 10 % af hver babysitters indtjening.
Gode uger betaler man mere, dårlige uger betaler man mindre.
-Retfærdigt. -Ja.
-God idé. -Ja.
Velgørenhed. Vi donerer 50 % af kontingenterne,
efter udgifter, hver måned til én organisation.
Og i stedet for at diskutere, skiftes vi til at vælge.
Stacey.
Derefter går det i alfabetisk rækkefølge,
så den næste er Mallory.
-Godt. -Jeg vælger JDRF.
Junior Diabetes Research Foreningen.
De arbejder på at helbrede type 1-diabetes og har gode ressourcer til børn som mig.
Det er fantastisk. Og Dawn,
du fandt fejl i systemet og gjorde opmærksom på problemer.
Som en sand revolutionær. Jeg er stolt af dig.
Du tog beslutninger, der tog hensyn til alles behov.
Det er lederskab. Derfor er du kaptajn.
Næste punkt på dagsordenen.
-Træning. Hvordan gik det? -Så godt.
Selvom Lenny Pappadakis hældte lim i mit hår.
Jessi er et naturtalent. Min opgave er udført.
Det er godt.
Claud?
Jeg går på toilettet.
Min Claudia, sid ned.
Du får mig til at flagre.
Undskyld, Mimi.
-Hvad er det, du prøver på? -Bogklub.
Ingen kan køre,
så vi diskuterer The Nickel Boys på computer.
Her, lad mig hjælpe dig.
Okay. Værten lukker dig ind, når mødet starter.
-Kan du lide bogen? -Ja, jeg kan lide.
Mest kan jeg lide at høre forskellige folks tanker,
idéer.
Det får mig til at tænke anderledes.
Det får mig til at føle mig ung igen.
Fint formuleret, Mimi.
Ashley Wyeth,
som har lært min søsters evne til at dukke stille op på sære tidspunkter,
som en teenagetroldmand.
Du er her igen. For at læse?
Jeg hænger bare ud.
Janine ved, du synes, det er sært, at vi er venner.
Det sagde jeg ikke. Du elsker måske bare programmering.
Måske.
Janine gør det mere interessant
og taler om ting, jeg ikke ville vide, hvis vi ikke var venner.
Ja. Og hun bruger ord, som gør det så let at forstå.
Ja, men godt til prøverne.
Men når man glemmer det og begynder at lytte til hende,
så er hun den, hun er.
Det er essensen af at være sej.
Janine er den, hun er.
Og hun har interessante ting at sige, hvis man lytter til hende.
Da indså jeg, at jeg ikke havde ledt,
fordi jeg ikke lyttede.
-Banker du ikke på? -Du har en VIP-gæst.
Claudia Kishi. Hun vil faktisk tale med dig.
Må jeg komme ind?
Jeg er udenfor, hvis der er noget.
Jeg vil bare sige undskyld.
Det har du sagt.
Og jeg vil aflevere dem.
Jeg læste nogle af dine historier.
Den om den postapokalyptiske hest,
og "Vælg dit eget eventyr som en hest", og de er gode.
Jeg blev helt fanget.
Det siger du bare.
Nej.
Du er talentfuld og fantasifuld og har en stemme, folk bør lytte til.
Undskyld, jeg ikke hørte den.
Hvis det er okay med dig, vil jeg gerne illustrere dine historier.
Et samarbejde.
Vi kan lave bøger til vores Børnesæt.
Noget, som kun er vores.
Jeg overvejer det.
For sjov. Selvfølgelig må du illustrere mine historier!
En berømt børnebog. Det er en drøm.
En ting til. Klubrelateret.
Jeg synes, du skal tage personlighedstesten igen.
Bare svar ærligt.
Tænk ikke på, hvad andre siger, men vær den, som du er.
Alle har styrker.
Ting at sige.
"Fortælleren.
Nysgerrig og opløftende. En salve for de lidende i virkeligheden."
Det er fint.
Og takket være Ashley Wyeth,
og Mimi, selvfølgelig,
indså jeg, at en kaptajn skal have en besætning.
Og som individualist
skal jeg respektere det, der gør os alle unikke.
Så jeg vil bare sige,
at hvis du vil fortælle mig noget,
så lytter jeg.
Okay.
Visse ting forandrer sig aldrig.
BASERET PÅ ROMANSERIEN AF ANN M. MARTIN
Tekster af: Mila Tempels