EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Sommaren är märklig. Medan den pågår känns den oändlig,
men efteråt känns det som om den aldrig ens hänt.
Förutom den här.
För den här sommaren förändrades allt.
Mamma gifte sig. Och när kompisarna och jag kom hem till Stoneybrook
hade jag ett nytt hem. En ny familj.
Vi fick med oss det mesta av våra grejer, men inte allt.
Svårt att sova utan honom.
Jag vet.
Tror du att han visste vad som väntade hos veterinären?
Han var riktigt sjuk.
Han hade jätteont.
Han visste att han skulle få slippa det och att vi älskade honom mycket.
David Michael hade varit så här nästan jämt sen vår hund Louie…
Ja, du fattar.
Under hela hans liv och det mesta av mitt hade Louie väntat vid dörren på oss.
Men nu var han borta.
Kom. Vi äter frukost.
Och hemma kändes inte som hemma längre, även om mamma och Watson försökte.
God morgon, sömntutor.
Välkomna till familjen Thomas-Brewers frukostbuffé!
-Varför gör de så här varje helg? -För att få till familjekänslan.
Det var förstås fint.
Men med familjen vill jag kunna slappna av
och stoppa i mig torra flingor rakt ur paketet.
Så var det inte här, oavsett hur mycket fruktsallad mamma gjorde.
David Michael, du måste smaka på Watsons pannkakor.
-Hans specialitet. -Precis.
Helt nygräddade. Jag har blåbär. Jag har banan.
Jag har hallon med chokladknappar.
Och kolla här, lillgrabben. Ett D för David,
M för Michael och T för Thomas.
-Gulligt, va? -Eller hur?
Jag kan byta plats på T och M. I ett monogram borde T vara i mitten.
Det blir bra. Tack.
-Du är fantastisk. -Jag älskar dig.
David Michael hatar pannkakor, men han vill inte såra Watson.
Förr hade han smusslat ner det han inte ville ha till Louie.
Nu är jag Louie.
Liz.
-Är det du som står för cantaloupen? -Ja, sötnos. Det är jag.
Bara så att du vet framöver, så föredrar jag den i klyftor, inte kuber.
Men vissa personer lägger ingen tankekraft på att känna sig bekväma.
Som mina storebröder Charlie och Sam.
De har varit "Brewers", och visst är det citattecken du hör,
i två månader och beter sig som om allt
från deras pannkakor till underkläder jämt varit monogramprydda.
Visst har jag tur som är här, men det är själva grejen.
Känner man sig tursam vet man att man inte hör hemma.
Jag saknar lägret och kompisarna. Jag saknar…
Stacey!
Hej! Jag hoppades få träffa dig.
Givet! Vad gör du här?
-Var du i närheten? -Sam messade mig.
Sam?
Han berättade om poolhänget och bjöd hit mig.
Dejtar ni nu? Du vet väl att han går på gymnasiet?
Vi är kompisar. Vi messar.
-Så du kom inte hit för att umgås med mig? -Jag hoppades få umgås med er båda.
Hej, Stacey.
-Jag ska bara säga hej. Strax tillbaka. -Visst.
Sam!
Nu kramar Stacey visst killar.
Letar du efter nån?
Jag heter Amanda Delaney och bor granne.
Schyst med fler barn här. Jag heter Kristy.
Jag vet vem du är. Du är mr Brewers nya… Vad du nu är.
-Styvdotter. -Till din mamma från min. Oklart varför.
På Bradford Court hade hon fått höra ett och annat.
Men nu såg hon hemtam ut, och det var inte jag.
Jag ger det till henne. Tack.
Du vet väl att det är ett badlakan?
Föddes du i farstun eller i New Jersey?
Jag visste varken att det fanns olika handdukar
eller vad som var fel med New Jersey. Ja, ja. Sommaren var nästan slut,
och jag var äntligen på rätt plats igen.
Dags att inleda Barnvaktsklubbens möte.
Claud, vad är det?
En Fuji X-T10. Lätthanterlig med gammalt bildstuk.
Jag tänkte dokumentera allt i år. Prata på och var dig själv.
Jaså.
Köpte du den på Etsy med?
På B & H. Jag visade henne dit i stan. En jätteberömd kameraaffär på 9th Avenue.
Och de gav mig ett riktigt bra pris.
-Toppen. -Dawn, du ser jättesolbränd ut.
Tre veckor i Kalifornien där solen skiner som utlovat.
-Jag känner mig som en ny person. -Bästa sommaren nånsin. Får jag se?
Nu är sommaren slut, och Barnvaktsklubben har kört i gång.
Vi har vuxit det senaste året.
På ett kroppsligt och personligt plan, och framför allt i antal.
Så jag vill ta tillfället i akt och välkomna vår nyaste medlem…
Hej! Förlåt.
Jessi.
Lektionen drog över tiden, och Madame Noelle kräver att alla stannar.
Jag avskyr när folk kommer sent. men även jag har vuxit som person.
Tror jag.
Det gör inget. Den här gången.
Barnvaktsklubben.
Dr Johanssen! Vi är också glada att vara i gång.
Torsdag kväll?
Stacey.
Stacey McGill kommer. Vi ses då.
Det funkade som rena urverket. Som en dans. Som smort.
Ni är suveräna.
Vad ska ni ha på er första skoldagen?
Jag har en grym vintagekavaj som jag batikfärgat själv,
konstlädershorts med hög midja och lila Doc Martens.
Förlåt. Jag måste mjuka upp dem lite inför i kväll.
Var du inte nyss på baletten?
En lektion. I kväll övar jag inför höstuppvisningen.
Jaså.
Fröken Bästa Sommaren Nånsin, blir det bästa hösten nånsin?
-Vad menar du? -Logan och du.
Det började bli allvarligt på lägret.
-Alltså… -De kysstes.
-Sluta. -Trefalt.
Det betyder tre, förresten.
Är ni pojkvän och flickvän på riktigt nu?
Jag vet inte. Vi har inte pratat sen lägret.
Mary Anne!
Det har bara gått tre veckor. Dessutom är det sommar.
Och han skulle till släkten i Kentucky.
Precis! De har nog inte mobiltäckning.
-Jo, det har de. -De har definitivt täckning i Kentucky.
Vill du veta om det håller finns det ett säkert sätt.
-Stalka honom på sociala medier. -Nej.
Jämför era astrologiska kartor
för att se om er kärlek står skriven i stjärnorna.
Vi tar reda på hur planeterna stod när ni föddes…
Eller så kan du messa honom och säga att du saknar honom.
Nej.
-Så skulle du göra. -Jag sa ju att Sam messade mig!
Visst.
Anastasia Elizabeth McGill.
-Sam Thomas messade, och du sa inget? -Inget märkvärdigt.
-Jo! -Du är Vädur, va?
Han bjöd in mig till poolhäng hos Watsons, och jag umgicks mest med Kristy,
men han försöker få till ett socialt liv i sitt nya kvarter.
I motsats till vissa, Kristin Amanda Thomas.
Det var Claudia som började köra med hela namnen, inte jag.
Och dessutom har jag ett socialt liv i mitt kvarter.
-Med vem då? -Jag ska hem till Amanda Delaney snart.
Med mamma. På te.
-Låter kul. -Tjusigt. Okej.
Precis som Paddington.
Det var inte som Paddington.
För det första gillar Paddington att äta.
Och Paddington är vänlig.
Vilket vackert hem.
De arkitektoniska detaljerna är underbara. Är ovanvåningen i samma stil?
Ja.
-Jag vet inte hur du träffade Watson. -Det var väldigt rart, faktiskt.
Jo, han letade efter en ny kontorslokal,
och jag var ansvarig mäklare för en ombyggd lagerlokal i Stamford.
-Du jobbade alltså för honom? -Med honom.
Men som hans mäklare.
Jag har alltid jobbat. Det är så jag försörjer mina fyra barn.
De jobbar själva.
Kristy driver faktiskt en väldigt framgångsrik barnvaktsfirma.
-Har du en firma? -Det är även en klubb.
-Barnvaktsklubben. -Så underbart.
Ni kammade verkligen hem storvinsten, va?
Att den där kvinnan bara vågade.
Göra narr av mitt jobb? Påstå att vi vunnit storvinsten?
-Vem tror hon att hon är? -Jag sa ju att hon var snobbig.
Det har du rätt i. Oroa dig inte, vi ska aldrig dit igen.
Alla grannar kan visst inte vara Claudia och Mary Anne.
Herregud!
Sa hon "mäklare"? Ja, det är mitt jobb. Jag är mäklare. För guds…
Välj ett kort.
Det avslöjar hur han ser på dig och ert förhållande.
-Hej. -Okej, vi sticker nu.
Vi tar med dessert hem. De har en gudomlig morotskaka.
-Förlåt! Vad är det? -Magikern.
Det symboliserar livets ombytlighet, men även nya möjligheter.
Okej, men gör klart läxorna innan ni frammanar djävulen.
-Pappa, du är så sträng. -Kom nu.
Det går bra.
Dags för era stjärnkartor.
Din utgörs av solen i Jungfrun, månen i Jungfrun
och Jungfrun som stiger. Trio i Jungfrun. Det är väldigt sällsynt.
Vad betyder det?
Du är oerhört välorganiserad.
Vi kollar hans och ser om ni passar ihop. När fyller han år?
-Den 10 januari. -Stenbock. Härligt för dig.
Födelseort?
-Kentucky? -Vilken stad?
Exakt födelsetid?
-Ge mig din mobil. -Nej! Ring honom inte.
Jag tar bara fram hans nummer. Lugn. Jag har dolt nummer.
-Det ringer. -Jag kommer att kräkas.
Hallå?
Mr Bruno, det här är Esperanza…
…Kensington från Nationella folkräkningsbyrån.
Jag ringer om saknade uppgifter i er blankett.
-Jag har inte fyllt i nån blankett. -Men sån tur att jag fick tag på er.
Att ta del av folkräkningen är en oerhört viktig medborgarplikt.
-Jag måste få ert födelsedatum bekräftat. -Den 10 januari 2007.
-Födelseort? -Louisville i Kentucky.
Fast vi bodde faktiskt i Bloomfield, så jag är lite osäker.
Exakt födelsetid?
Lämnar du ut personlig information igen?
Nej, mamma.
Medan Mary Anne och Dawn sökte svar i andarnas värld
saknade jag en ande i synnerhet.
Jag hittade inte skålarna.
-Får jag ta lite flingor? -Om du får ta lite flingor?
Självklart får du det.
Det här är ditt hem. Du får… Ja! Låt mig hjälpa dig.
Bara så du vet, står skålarna där.
-Okej. -Kan du hämta mjölk åt oss?
-Ja. -Schyst.
Tack ska du ha.
Godare när de blötts upp lite.
Okej, häng med till min nattmatshörna.
Du vet väl att du kan prata med mig? Precis när som helst.
Eller inte prata. Vi kan låta bli att prata.
Vi kan bara umgås under vänskaplig tystnad mitt i natten.
-Jag ställer undan den. På en säker plats. -Ja.
Watson?
Tack.
Hon betedde sig som om hon tänkte torka av möblerna så fort vi gått
och sa att mamma "kammat hem storvinsten".
-Helt ofattbart, va? -Inte bra.
Men hon kanske menade att Watson är trevlig.
Eller så är hon blyg.
Vissa personer uppfattas som snobbiga fast de bara är socialt tafatta.
Projicera inte dig själv på mrs Delaney. Och hon vill kallas "mrs Delaney".
Inget förnamn. Det var hon tydlig med.
Men hon är ju vuxen. Är inte det artigt?
-Hur går det med astrologin? -Ofullständigt resultat.
Utan exakt födelsetid är det ungefär lika ovetenskapligt som ett horoskop.
Jaså, Esperanza?
-Okej. Dags för plan B. -En seans?
Män är visuella varelser, och jag har en schyst ny kamera.
Herregud, en fotografering?
-Ska ni smussla in ett foto i hans skåp? -Instagram, hela världens skåp.
-Du hatar väl sociala medier? -Ett nödvändigt ont.
-Vi skapar ett konto. -Han skickar DM. Sen väntar lyckan.
Eller så ringer du honom som en normal mänsklig kvinna.
Det kan jag inte.
Han gillade henne på lägret för mindre än en månad sen.
De var nästan oskiljaktiga,
och plötsligt vet han knappt att hon finns för att hon åkte buss?
Där satt den.
Barnvaktsklubben här. Ordförande Kristy Thomas.
Mrs Delaney här. Jag behöver en barnvakt på söndag.
Söndag eftermiddag? Var god vänta.
Ingen mindre än Stoneybrook Abbeys egen mrs Delaney.
Hon vill ha barnvakt åt Amanda.
Var hon inte i min ålder? Varför behöver hon en barnvakt?
-De rika är inte som du och jag. -Säger matbutiksarvingen.
En enda matbutik som såldes för 20 år sen. Och jag vill stå för förändring.
Kristy.
-Bara du är ledig den eftermiddagen. -Nej. Säg att jag städar takrännorna.
Eller går i allmän skola. Nåt hon finner oacceptabelt.
-Vi går alla i allmän skola. -Kristy, hon är bara en snobb.
Du är professionell. Du grejar det.
Jag tar uppdraget. Tack.
Bravo.
Bara så du vet behöver jag ingen barnvakt.
Din mamma verkar inte tycka det.
Bara för att jag blev påkommen när jag smög ut för att träffa min kille.
-Är inte du lite ung för att ha en kille? -Jag ska se på tv. Hämta en Pellegrino.
Så jag var professionell. Hon hörde hemma här. Det gjorde inte jag.
Men kanske kunde jag få över henne på min hemmaplan, i den mån den var det.
Jag hade tänkt fråga om du ville hänga hemma hos mig med min söte bror,
men du lär ju inte vara intresserad eftersom du har en kille.
-Lite hitåt. -Vänd dig dit.
-Ja. -Okej.
Upp med armen. Ja, kör på. Rolig. Bekymmerslös.
-Du är ung, kär och i Paris. -Jag är inte i Paris.
-Tyvärr är ingen av oss det. -Vi fick nog till ett.
Surmulenheten påminner om en brittisk 90-talsmodell.
-Vi lägger på ett filter. Är allt klart? -Ja. "Sew Long Mary Anne" är aktiverat.
"S-e-w." En ordlek med Cohen-låten eftersom du gillar att sy.
-Jag gillar att sticka. -Nära nog.
Och en "LoganbrunoCT" följer dig redan.
-Jag skickar över den. -Jag lägger upp den.
Herregud, han gillade den! Här kommer ett DM. Det funkar.
Låt mig se!
Avlar Logan Bruno minigrisar, eller är han en minigris?
Radera det.
-Nu! -Okej, jag ska.
Mina vänner hade råkat bli lurade av en minigris
med märkligt stor onlineaktivitet,
men mitt eget offlinelurendrejeri gick precis enligt plan.
Han?
I den mån som det faktiskt var planerat.
Jag sa "min söte bror". Jag sa inte vilken.
David Michael, det här är vår granne Amanda.
Hej, vill du se en film? Jag kan börja om.
Är det en hundbädd?
-Ja, min hund Louies. -Var är han?
Han fick hjärtcancer.
Varför har du hans bädd?
Den luktar som honom, så då kan jag låtsas att han är kvar.
Du är som min mamma.
Hon är besatt av djur. De är typ hennes enda vänner.
Jag fattar.
Det är nog därför hon anlitar folk
att umgås med mig. Hon tror att jag är likadan.
Jag ville inte tjuvlyssna. Eller självklart ville jag det,
men plötsligt insåg jag att jag aldrig sett Amanda med andra barn.
Inga syskon och inga vänner.
-Gillar du djur? -Ibland mer än människor.
Amanda må vara en snobb, men hon var också väldigt ensam.
Kristy, jag hörde att du bjöd hit Amanda Delaney i går.
Amanda är en uppåtsträvare helt utan förmåga att prata med folk.
Okej. Jag spelade mixeddubbel med hennes mamma i morse.
-Föga överraskande. -Och Amanda hade tydligen jättekul.
Hade hon?
Ja, så hennes mamma har bjudit oss till ett välgörenhetsevenemang hos dem.
Allvarligt? Det känns som om hon vill trigga mig.
Va? Vad betyder det?
Men kom igen. Te? Ett välgörenhetsevenemang?
Snart säger hon att jag är balens drottning
och häller grisblod på mitt huvud.
-Varför då? -Hon skulle inte göra så. Det är en film.
Hon är snäll. Jag har redan sagt att vi kommer.
Utan att fråga mig?
Jag trodde inte att det var känsligt.
Det blir kul. Du träffar fler från kvarteret.
Jag behöver inte träffa fler människor från det här kvarteret.
Den här storvinnaren stannar hemma. Okej?
Liz? Kom igen.
Ursäkta. Jag kommer tillbaka.
Liz?
Jag läste om storvinnare på lotto.
De vinner en massa pengar som är slut efter ett år som om det aldrig hänt.
-Pappa, kommer Liz? -Hon träffar oss senare.
Att få allt man drömt om kan lätt få en att känna att det var oförtjänt.
-Kolla! -Är det här välgörenhetsevenemanget?
Det var tänkt som en överraskning.
-Får jag gå till de omhändertagna ödlorna? -Självklart får du det. Gå du!
-Ni kom! -Jadå. Hej.
-Kul att ses. -Detsamma.
Amanda berättade om din Louie. Jag beklagar verkligen.
Jag vet att han inte kan ersättas, men vi har adoptionsevenemang ibland,
och kanske kan du hitta en ny vän här?
Jag tänkte mig den här. Hon kom från en svartkennel som stängdes.
Hon och hennes bröder övergavs.
Men hon är jättesnäll, och hennes päls påminner om ditt hår.
Det verkar som om hon valt dig. Eller hur?
Vad ska du kalla henne?
Du kom.
Vad heter du?
Shannon.
Vi kallar henne Shannon.
Okej. Hej, Shannon.
Vi lärde oss alla en viktig läxa den dagen.
Att snobbar älskar hundar med.
Skojar! Familjen Delaney var ytlig av sig och hade bristande social kompetens,
men folk bär på mer än man anar.
Det vet vi ju redan, men jag lärde mig faktiskt nåt annat den dagen.
Här, ta henne.
Bästa sättet att känna sig hemma är att bete sig som om man är det.
Hej, Kristy.
Hej, kompis.
Vad kul att du kunde komma.
-Allihop. -Hej!
Okej.
Snygg baddräkt.
-Ska du sköta om bin efteråt? -Min pappa är rödhårig.
Han tror att jag har solallergi. Inte kul!
-Jo! -Jag ska prata med honom.
-Lite. -Jag med, som rödhårig.
Ibland väntar känslan av hemma där man lämnade den, och ibland…
-Mary Anne? -Nej! Jag menar, ja! Jag menar…
Hej.
-Hej. -Vad gör du här?
Jag ringde honom.
…måste man bjuda in den.
Undertexter: Anna Johansson