‏- סדרה מקורית של NETFLIX -
‏ארוחת ערב.
‏זה נראה כמו דג מוקרם.
‏אם אקבל 14 שנה, ‏אני אהיה יותר מבוגרת ממך כשאשתחרר.
‏היי,
‏זה עדיין לא נגמר.
‏יריתי באמנדה ובסבסטיאן.
‏אולי לא תהיי חייבת להיכנס לכלא.
‏תלכי למתקן כליאה לבני נוער, ‏עם עוד אנשים צעירים.
‏אני בת 18, ‏אז זה יהיה כלא. זה מה שסנדר אמר.
‏את לא יכולה להיכנע עכשיו. זאת לא את, מאיה.
‏אני קוראת לעד הראשון,
‏לארס-גבריאל סאגרקרונה.
‏לארס, בבקשה תגיד לנו ‏למה אתה לא נמצא בבית המשפט כדי להעיד?
‏אני לא רוצה לראות אותה.
‏אתה וסבסטיאן הייתם חברים טובים?
‏ההורים שלי הכירו את אבא שלו, ‏והכרתי את סבסטיאן מאז שהיינו ילדים.
‏הוא בילה המון זמן בבית שלנו, אבל...
‏בשנה האחרונה שלנו בבית הספר,
‏הוא ומאיה...
‏בהתחלה היינו מבלים איתם, ‏אבל אז זה יצא מכלל שליטה.
‏הוא התחרפן, וגם היא.
‏מתי ראית את מאריה נורברג בפעם האחרונה?
‏במסיבה, אצל סבסטיאן.
‏זה ירגיש כל כך ריק.
‏אני אתגעגע אל כולכם.
‏באמת.
‏גם אנחנו נתגעגע אליך, כריסטר. מאוד מאוד.
‏אה... דבר אחד אחרון, ‏אל תשכחו להירשם לארוחת הצהריים של המורים,
‏אם מישהו עדיין לא עשה את זה.
‏אני מקווה מאוד שכולם יגיעו.
‏טוב לראות אותך. ‏יש מסיבה היום, אתם באים? יופי.
‏מה קורה איתך?
‏אני כל כך אוהב אותך, מתוקה.
‏אמנדה! לא התראינו הרבה זמן.
‏אני עושה מסיבה הערב, היא תהיה מטורפת.
‏תתקשרי ללאבה, תגידי לו לבוא.
‏סמיר! סמי-בוי!
‏מה קורה? ‏יש מסיבה הלילה בבית שלי, אתה חייב לבוא.
‏בלי קרבות אגרופים הפעם, כן? מעולה, ילד.
‏תקשיבו, יש מסיבה הלילה!
‏מסיבה הלילה! בדיוק. אתם באים! יופי.
‏גם אתה צריך לבוא, כריס.
‏אם אתה כבר כאן,
‏אתה יודע שקבעתי פגישה מחר בבוקר?
‏ביקשתי שגם אתה תגיע.
‏תקשיבו, יש מסיבה הלילה. מעולה.
‏אני רוצה ששניכם תגיעו, זה חשוב.
‏מבטיח.
‏בשעה תשע בבוקר. ‏-כן.
‏חבר'ה, יש מסיבה הלילה, אל תשכחו. ‏פשוט תגיעו כשבא לכם.
‏איזו מסיבה? למה לא אמרת כלום?
‏למה את תמיד כל כך עצבנית?
‏אני עושה מסיבה. ‏-כמה מוזמנים?
‏- אמנדה -
‏האיש שלי, דניס! מה קורה?
‏תגידו שלום.
‏הם אורחי וי.איי.פי.
‏תן לה את זה.
‏הנה!
‏יהיה לנו כיף הלילה, דניס! ‏יהיה כאן הרבה כיף הלילה.
‏תודה.
‏אני רוצה אותך, ואותך. את באה?
‏הולך להיות לנו כיף. ‏-קדימה.
‏אמנדה.
‏אמנדה, תעזרי לי!
‏מאיה, תשתי מים או משהו!
‏מאיה? הלו?
‏אמנדה.
‏מה אתה עושה?!
‏כבר לא יכולתי להיות לידם.
‏סבסטיאן תמיד היה אינטנסיבי מאוד,
‏אבל עם מאיה הוא איבד את זה לגמרי.
‏היא שיגעה אותו.
‏איך מאריה שיגעה אותו?
‏טוב... אני לא יודע מה קרה, ‏אבל הוא איבד שליטה על הכל.
‏סמים... הוא תמיד היה על משהו.
‏הוא רצה להרשים את מאיה, ‏תמיד רצה שהיא תהיה שם איתו.
‏ואמנדה...
‏אני חושב שהיא פחדה ממאיה לפעמים.
‏אבל היא התעקשה ‏להגיע לפגישה הזאת כדי לעזור למאיה.
‏חיכיתי שהיא תיצור קשר.
‏שלחתי לה סמס, אבל היא לא ענתה. ‏היא תמיד הייתה עונה תוך דקה.
‏ואז שמעתי על הירי, ו...
‏שלחתי לה סמס, ואז ידעתי...
‏שהיא מתה.
‏תודה, אין שאלות נוספות.
‏להגנה יש שאלות? ‏-כן.
‏לארס-גבריאל,
‏היית נוכח במקום כשקלאס פאגרמן נורה?
‏לא. ‏-היית נוכח במקום כשסבסטיאן פאגרמן נורה?
‏לא.
‏היית נוכח במקום כשאמנדה סטין נורתה?
‏לא.
‏תודה, אין שאלות נוספות.
‏למה לא פשוט ירית בעצמך? את פחדנית מזדיינת!
‏אפשר לכבות את זה?
‏הרסת את החיים שלנו! ‏את צריכה לקבל מאסר עולם...
‏מאיה?
‏היי, מאיה? מאיה?
‏היא לא אמרה שום דבר.
‏מאיה. ‏-כמה דקות.
‏מאיה! מאיה! ‏-אנחנו מתחילים עכשיו.
‏מאיה!
‏אני קוראת לעדה השנייה, ‏מימי סטין, לדוכן העדים.
‏- שופטת -
‏מימי?
‏כן?
‏תוכלי לספר לנו על הרגע ‏בו הודיעו לך לראשונה על מותה של בתך?
‏כן.
‏זה היה... בשעה 11:45 בבוקר,
‏והייתי... בחנות הפרחים בדיורשולם,
‏כשהטלפון שלי צלצל.
‏רגע אחד עמדתי שם ובחרתי פרחים
‏למסיבת הסיום של אמנדה...
‏היא רצתה שושנת העמקים,
‏ופתאום...
‏בלי אזהרה מוקדמת...
‏אני אימא שאיבדה את הבת שלה.
‏זאת פשוט ריקנות.
‏אני רוצה לדבר על מאריה ואמנדה. ‏אני מבינה שהן היו חברות הכי טובות.
‏כן. מאיה ו...
‏מאיה ואמנדה היו קרובות מאוד.
‏הן נפגשו עוד לפני שהלכו לבית הספר,
‏ואמנדה בחרה את השיעורים שלה בתיכון ‏כך שתהיה עם מאיה.
‏מאיה הייתה הכי חשובה לה בעולם,
‏אבל במהלך ששת החודשים האחרונים...
‏משהו השתנה.
‏מאיה...
‏ניתקה קשרים עם כולם, וגם סבסטיאן.
‏אמנדה אמרה לך למה?
‏כן, היא אמרה לי...
‏שמאיה רוצה שיעזבו אותה ‏וייתנו לה להיות עם סבסטיאן.
‏היא לא אמרה לי הרבה.
‏היא אמרה לי...
‏שמאיה והיא ימצאו דרך להתחבר שוב.
‏היא אמרה לי שהכל יחזור להיות כמו שהיה.
‏אמנדה אמרה מתישהו שהיא מודאגת לגבי מאיה?
‏כן.
‏שאלתי אותה אם יש משהו שאני יכולה לעשות,
‏אבל אמנדה וסמיר כבר דיברו עם המורה שלהם.
‏ולכן כריסטר קבע פגישה.
‏לא רציתי להתערב.
‏ואז...
‏אז כבר היה מאוחר מדי.
‏תודה, מימי.
‏אין שאלות נוספות.
‏מר סנדר.
‏כן. מימי, יש לי רק שאלה אחת, ‏אם את מרגישה שאת מוכנה.
‏בהחלט.
‏את חושבת שמאיה הייתה פוגעת בכוונה באמנדה?
‏לא.
‏היא לא הייתה עושה את זה.
‏מאיה אהבה את אמנדה.
‏תודה. אין שאלות נוספות.
‏תודה, מימי סטין.
‏בית המשפט ייסגר לסוף השבוע.
‏נמשיך ביום שני,
‏עם מאשים שיופיע בהתאם להוראות בית המשפט.
‏- חג מולד שמח ‏לינה - מאיה -
‏היי.
‏אני הולכת עכשיו, ‏אני מקווה שיהיה לך סוף שבוע נעים.
‏שמרתי לך זמן בחצר ובחדר הכושר, אוקיי?
‏הנה.
‏תגידי להם אם את רוצה ‏לצפות בסרט או משהו, אוקיי?
‏מאיה, זמן לצאת לחצר.
‏את אפילו לא רוצה סיגריה?
‏בסדר.
‏פשוט תנעל.
‏לפי דבריו של עד ראייה בכיתה, ‏מאריה כיוונה את הנשק על אמנדה
‏וירתה בה בכוונה.
‏בית המשפט מזמין את המאשים, סמיר סעיד.
‏סמיר הוא עד הראייה היחיד מהכיתה.
‏תוכל לספר לנו למה למדת בתיכון דיורשולם?
‏בית ספר נחמד עם יותר הזדמנויות, בפשטות.
‏הוא מצא חן בעיניי.
‏מה הקשר שלך למאריה?
‏למדנו באותה כיתה ‏במשך שלוש שנים. היינו חברים.
‏בוא נתחיל לדבר ‏על מה שקרה ביום שלפני התקרית בכיתה.
‏בבקשה תספר לנו
‏על המסיבה של סבסטיאן פאגרמן ב-27 במאי.
‏אה... אמנדה, לאבה ואני ‏החלטנו ללכת לשם ביחד.
‏הגענו לשם די מוקדם, כי היינו מודאגים.
‏כבר החלטנו שננסה לעשות משהו.
‏כשהגענו לשם, ‏סבסטיאן היה מחוק לגמרי, ומאיה...
‏היא...
‏לא הבנתי שהיא לקחה ‏בדיוק אותה כמות של סמים.
‏היא הייתה מחוקה לגמרי, ‏אף פעם לא ראיתי אותה ככה.
‏אנחנו עומדים לצפות עכשיו בסרטון מהמסיבה,
‏מהערב שקדם לירי בכיתה.
‏סמיר.
‏מה זה?! תפסיק לצלם!
‏תפסיק לצלם! סמיר, תן לי את זה!
‏תביא לי את המצלמה! תביא לי את המצלמה!
‏סמיר, תן לי את המצלמה! מספיק!
‏צילמת אותה בטלפון הסלולרי שלך. ‏-כן.
‏הסרטון הזה נלקח ‏מהטלפון הסלולרי של קלאס פאגרמן.
‏בבקשה תעברו לעמוד 456 בחקירה שקדמה למשפט.
‏למה צילמת את זה? ‏-כדי להשיג הוכחה, ולשים לזה סוף.
‏על מנת לעזור למאיה.
‏ולסבסטיאן.
‏מה קרה עם הצילומים?
‏שלחתי אותם לקלאס פאגרמן.
‏מה קרה אחר כך?
‏הכל הפך לכאוס.
‏מאיה! מתוקה, מה שלומך?
‏מאיה!
‏מה לקחת?
‏אני לא יודעת, תשאלי את דניס.
‏מי זה סמיר?
‏לא!
‏מי זה סמיר?
‏תראה לי את הטלפון שלך. ‏איפה הוא?
‏איפה סב...
‏לא, לא, לא! ‏-תירגעי, יהיה בסדר.
‏הוא יהרוג אותו!
‏חזיר מזדיין!
‏אתה לא הבן שלי!
‏צא מכאן! עכשיו!
‏אתה לוזר מזדיין!
‏אני לא בטוחה.
‏סמיר כנראה שלח לקלאס את הסרטון,
‏אבל אני לא בטוחה, סבסטיאן.
‏סבסטיאן, בבקשה, תגיד משהו.
‏סבסטיאן? בוא נלך לבית שלי.
‏בוא נלך. ‏-לא.
‏מה אתה מתכוון לעשות? ‏-אני נשאר. את תלכי הביתה.
‏- אבא שלך מתועב. ‏מגיע לו למות. אני רוצה שהוא ימות. -
‏סמיר,
‏במילים שלך, תספר לנו בבקשה ‏מה קרה בבוקר של ה-28 במאי.
‏אני עמדתי שם ודיברתי עם אמנדה.
‏כריסטר עמד ליד שולחן המורה ושתה קפה.
‏דניס נכנס לחדר,
‏ומאיה וסבסטיאן נכנסו אחר כך.
‏ומה קרה אחר כך?
‏סבסטיאן זרק את התיק שלו על השולחן.
‏כריסטר ביקש ממאיה לסגור את הדלת,
‏וסבסטיאן, הוא...
‏הוא הוציא נשק.
‏הכל קרה כל כך מהר. ‏לא הבנתי מה קורה, אבל הוא ירה בדניס.
‏אחר כך הוא ירה בכריסטר.
‏זרקתי את עצמי על הרצפה.
‏הוא טען שוב את הנשק והתקדם לכיווני.
‏הרגשתי כאב פתאומי בגב,
‏וחשבתי לעצמי שאם אעמיד פנים שאני מת...
‏סבסטיאן צעק,
‏"תירי, מאיה! תירי! ‏לעזאזל, את יודעת שאת חייבת, תירי!"
‏ראיתי את מאיה ‏מכוונת את הנשק על אמנדה ויורה שתי יריות,
‏ואחר כך שמעתי עוד שלוש יריות,
‏ואז הכל נעשה שקט.
‏סמיר, אתה בטוח בזה?
‏כן, אני בטוח.
‏מאיה הרגה את אמנדה, ‏ואחר כך מאיה הרגה את סבסטיאן.
‏תודה.
‏אין שאלות נוספות.
‏אני מציעה שנצא להפסקה קצרה.
‏רק רגע.
‏אין סיבה לצאת להפסקה עכשיו, ‏אנחנו מוכנים לחקירה הנגדית שלנו.
‏זאת הייתה חקירה מלחיצה מאוד.
‏אנחנו נפסיק ‏את הדיון לזמן קצר. 15 דקות. תודה.
‏הם אוהבים את סמיר.
‏העניין הוא לא את מי הם אוהבים.
‏הם אוהבים מאוד את סמיר.
‏סמיר,
‏במהלך התשאול הראשון שלך, ‏אמרת שלמשטרה לקח שעות להגיע.
‏אתה זוכר? ‏-זה הרגיש כמו כמה שעות.
‏זה לקח 15 דקות. זה כתוב כאן בדוח.
‏דלת הכיתה נפתחה 15 דקות ‏אחרי שנורתה הירייה האחרונה.
‏זה משנה? ‏-אמרת שכריסטר נורה ראשון.
‏כן, אבל... ‏-אבל בהמשך חזרת בך.
‏עדיין לא ממש הייתי בשיאי, ‏רק עברתי ניתוח מקיף.
‏התשאול נערך בבית החולים.
‏אני מבין, זה בטח לא היה קל עבורך.
‏אבל חזרת בך ‏לגבי מספר דברים שאמרת בתשאול הראשון.
‏לא נכון.
‏כמה ימים עברו ‏מהיום שבו נורית ועד לתשאול הראשון שלך?
‏ארבעה ימים.
‏במהלך ארבעת הימים האלה, ‏היית עם המשפחה שלך?
‏כן. ‏-באיזו שפה אתה מדבר עם ההורים שלך?
‏ערבית. ‏-דיברנו עם צוות האחיות שטיפלו בך.
‏אווין, תני לי בבקשה ‏את התמליל מהתשאול עם האחות.
‏היא טיפלה בך, והיא מדברת ערבית.
‏היא אמרה לנו
‏ששאלת את אבא שלך מה קרה למאיה.
‏היא גם אמרה לנו מה אבא שלך ענה לך. ‏אתה זוכר מה הוא ענה?
‏שהיא במעצר.
‏הוא אמר לך שהיא במעצר, ‏ושהיא צריכה להירקב בכלא על מה שהיא עשתה.
‏הוא אמר לך גם ‏שהמשטרה מצאה תיק בלוקר של מאיה,
‏והוא אמר לך מה נמצא בתוך התיק הזה.
‏אבא שלך אמר לך את כל זה ‏יומיים לפני התשאול הראשון שלך, זה נכון?
‏יכול להיות. הוא רק אמר לי מה קרה.
‏הוא אמר לך מה שהוא חושב שקרה. ‏אני לא מאמין שהוא המציא את זה,
‏הוא בטח קרא את העיתונים ‏והאמין שמה שכתוב שם נכון.
‏בוא נעזוב את זה רגע.
‏בתשאול שלך אמרת, ‏"שרדתי כי הם חשבו שאני מת".
‏תסביר למה התכוונת בזה.
‏אם הם היו יודעים שאני לא מת, ‏הם היו יורים בי שוב.
‏העמדת פני מת על מנת שלא יירו בך שוב?
‏כן.
‏איך עושים את זה? עוצמים עיניים?
‏לא, לא לגמרי. ‏-אז הסתכלת?
‏כן, ראיתי מספיק.
‏העמדת פני מת והסתכלת?
‏לא פחדת שהם יראו שאתה מסתכל?
‏כן, מתתי מפחד.
‏בתשאולים קודמים אמרת שהם פעלו ביחד.
‏מה בדיוק הם עשו ביחד?
‏טוב... הם פעלו ביחד.
‏כשסבסטיאן ירה בדניס, בכריסטר ובך, ‏מאיה גם ירתה?
‏לא.
‏מאיה החזיקה נשק ‏כשסבסטיאן אמר את מה שהוא אמר?
‏כבר אמרתי לך. ‏-בבקשה תגיד לנו שוב.
‏הוא אמר, "תירי, מאיה! תירי! ‏לעזאזל, את יודעת שאת חייבת, תירי!"
‏ואתה טוען שאתה יודע ‏למה סבסטיאן התכוון כשאמר את זה?
‏להרוג את אמנדה.
‏מאיה מאמינה שכשסבסטיאן אמר, "תירי", ‏הוא רצה שהיא תירה בו,
‏כי אם היא לא הייתה יורה בו, ‏הוא היה הורג אותה.
‏מה אתה אומר? שאני ממציא את זה?
‏ההגנה ערכה שחזור, אבל לא השתתפת בו.
‏יצרנו תרשים שבו מיקמנו את הקורבנות,
‏איפה שהפרמדיקים מצאו אותך.
‏אני רוצה שתצביע, פעם נוספת, ‏על המקום המדויק בו שכבת
‏כשראית את מאיה יורה.
‏שם.
‏אתה יודע מה הבחור שלנו בשחזור ‏אמר שהוא יכול לראות משם?
‏לא, איך אני אמור לדעת? ‏-הוא לא היה יכול לראות את מאיה.
‏על מנת לראות את מאיה, ‏הוא היה צריך לסובב את הראש,
‏אבל אם הוא סובב את הראש, ‏הוא לא היה יכול לראות את אמנדה.
‏אולי סובבת את הראש שלך ‏על מנת לראות את מאיה?
‏כן, יכול להיות.
‏אבל לא זזת אפילו סנטימטר,
‏כי העמדת פני מת.
‏אני יודע מה ראיתי. ‏-ומה זה היה?
‏ראיתי את מאיה מכוונת את הנשק על אמנדה.
‏חכה רגע, זה לא אפשרי.
‏מהמקום בו שכבת, ‏לא יכולת לראות את מאיה ואמנדה באותו זמן.
‏זה בלתי אפשרי, אלא אם ‏היית מסובב את הראש, אבל לא זזת בכלל.
‏סבסטיאן אמר...
‏סבסטיאן אמר, "תירי, מאיה! תירי! ‏לעזאזל, את יודעת שאת חייבת, תירי!",
‏אבל אתה יודע למה הוא אמר את זה?
‏אני יודע שהם... ‏-אתה חייב להיות זהיר מאוד עכשיו, סמיר.
‏אתה חייב להיות בטוח. ‏אתה יודע למה סבסטיאן אמר את מה שהוא אמר?
‏לא. ‏-אתה יודע למה מאיה עשתה את מה שהיא עשתה?
‏איך אני אמור... ‏-איך אתה אמור לדעת?
‏אני רק רוצה את התשובה הכנה שלך, סמיר.
‏אתה יודע למה מאיה ירתה באמנדה?
‏לא. ‏-בסדר,
‏אז איך אתה יכול להגיד ‏אם זה היה בכוונה או שלא?
‏אני לא יכול.
‏תודה. תודה, סמיר. אין שאלות נוספות.
‏טוב, בואו נסיים להיום.
‏תודה, סמיר סעיד.
‏מחר אנחנו מתכוונים לסיים את הדיונים.
‏לפי הלו"ז, זה היום האחרון שלנו.
‏שני הצדדים מוכנים לדברי הסיכום מחר?
‏כן. ‏-יופי. תודה.
‏בוקר טוב, לינה.
‏מאיה, את יכולה להקריא לי ספר בבקשה?
‏לא עכשיו.
‏היי, מה שלומך?
‏מאיה?
‏שבי.
‏אנחנו נאכל ארוחת בוקר ונדבר.
‏רק רגע.
‏לא עכשיו, לא עכשיו. ‏-אני חייבת לענות.
‏היי.
‏מה קורה? ‏-בואי לכאן, עכשיו.
‏אני באה. ‏-את שומעת מה אני אומר?
‏אני בדרך, אני יוצאת. ‏-את לא יכולה פשוט ללכת עכשיו.
‏אני בדרך, אני אגיע כמה שיותר מהר, אוקיי?
‏מאיה! ‏-נצטרך לדבר בערב.
‏מאיה, חכי! ‏-נדבר בערב!
‏מאיה!
‏מאיה.
‏יופי, כולם כאן. מאיה, תסגרי בבקשה את הדלת.
‏זה הסיוט הכי גדול של הורה, ‏לראות את הילדים שלך יוצאים בבוקר,
‏ואז שלא יחזרו בערב.
‏כמעט בלתי אפשרי להבין
‏כיצד אנשים צעירים יכולים ‏לאגור בתוכם כל כך הרבה כעס עד ש...
‏הם הורגים.
‏אבל אסור ‏שזה ימנע מאיתנו לעמוד מול העובדות.
‏אסור שזה ימנע מאיתנו לאכוף את החוק.
‏ועל בית המשפט להחליט היום ‏לגבי אשמתה של הנאשמת.
‏לבית המשפט אין ברירה, ‏אלא למצוא את הנאשמת אשמה בהסתה לרצח,
‏סיוע לרצח, רצח וניסיון לרצח.
‏אשמתה של הנאשמת הוכחה מעבר לכל ספק סביר.
‏זיכרו מה סמיר אמר בהתחלה,
‏מה שהוא אמר במהלך החקירה שקדמה למשפט, ‏מה שהוא טען במהלכו.
‏הוא ראה בבירור ‏מה קרה בכיתה במהלך אותן דקות מבעיתות.
‏הוא ראה מה עשתה הנאשמת.
‏היה עליו לסובב את ראשו ‏על מנת לראות מה קרה?
‏אולי, אבל זה באמת משנה?
‏זה מה שהוא ראה.
‏לגבי התפקיד של הנאשמת בכל זה, ‏סמיר היה ברור מאוד.
‏לעולם אין להמעיט בערכו של התשאול הראשוני.
‏במיוחד לא כשהראיות הפורנזיות תומכות בו.
‏החקירה הפורנזית נערכה ‏ע"י האן.אף.סי, המרכז הפורנזי הלאומי שלנו.
‏אין ספק שזה היה קשה לנאשמת.
‏מאריה נורברג ודאי מתחרטת.
‏אולי היא אפילו הרגישה חרטה בכיתה,
‏כשהיא ראתה איך מוות נראה.
‏זה בטח היה מפחיד מאוד עבורה.
‏כשסבסטיאן פאגרמן מת, היא כבר לא רצתה למות.
‏אבל זה לא אמור להשפיע על פסק הדין.
‏התביעה מבקשת ‏את העונש המקסימלי, 14 שנים בכלא.
‏זאת מפאת חומרת הפשע
‏ומפאת האכזריות בה הוא בוצע.
‏אין סיבה שהנאשמת לא תקבל עונש מאסר.
‏תודה.
‏תודה, לנה פרסון.
‏מר סנדר, בבקשה.
‏בבקשה תורידו את המסך. תודה.
‏זה טוב.
‏"כולם היו צריכים למות. לא הייתה דרך אחרת."
‏התכוונתי לספר לכם ‏על המאמרים שנכתבו על מאיה נורברג
‏כשהמשפט הזה התחיל, ‏אבל זה בלתי אפשרי לחלוטין לעקוב.
‏אם הייתם כותבים בגוגל "מאיה נורברג" ‏בערב שלפני תחילתו של המשפט הזה,
‏הייתם מקבלים 1.3 מיליון תוצאות,
‏זאת למרות העובדה שלרוב כלי התקשורת בשוודיה ‏עדיין אסור היה להזכיר את שמה.
‏במילים אחרות, ‏התקשורת והדעות הקדומות של החברה
‏יצרו למאיה נורברג תדמית של אשמה.
‏היא נשפטה מראש.
‏מרשתי מואשמת שהסיתה לרצח של קלאס פאגרמן,
‏וחלק זה של כתב האישום תומך בטענה שמרשתי,
‏יחד עם סבסטיאן פאגרמן המנוח,
‏ביצעו את הרציחות בבית הספר התיכון דיורשולם ‏מאוחר יותר באותו בוקר.
‏כדי לתמוך בטענותיה, התביעה ציטטה
‏מספר הודעות ‏שנשלחו ממרשתי אל סבסטיאן פאגרמן
‏בלילה ובבוקר המדוברים.
‏בהודעות האלה מרשתי מבטאת את עצמה בצורה
‏שהתביעה מפרשת כהסתה להרוג.
‏אווין, בבקשה?
‏"אני מעדיפה להרוג את עצמי ‏מאשר להתחיל בדיאטת פלאו."
‏"בואו נגמור את המנוול הזה ‏שהכריח אותנו לעבוד ביום שבת."
‏"אוכלי בשר הם רוצחים."
‏אנחנו משתמשים בביטויים ‏שמתייחסים למוות באמצעים פיגורטיביים.
‏גם מבוגרים מבטאים את עצמם בדרכים מפוקפקות.
‏אנשים צעירים משתמשים ‏בביטויים חסרי אחריות ולפעמים בלתי ראויים,
‏אבל האם זה פלילי?
‏האם ממולאות כאן הדרישות החוקיות להרשעה?
‏לא.
‏הן לא.
‏אנחנו לא יודעים ‏בדיוק מה קרה כשקלאס פאגרמן מת,
‏אבל אנחנו יודעים בוודאות ‏שהאב והבן היו לבדם כשזה קרה.
‏אנחנו יודעים שקדם לכך ריב בין האב לבנו.
‏אנחנו יודעים שסבסטיאן ‏השתמש בסמים ושהיו לו בעיות נפשיות.
‏האם נראה סביר שההודעות הספוראדיות של מאיה
‏היוו את הגורם מכריע לפעולותיו של סבסטיאן?
‏או שסביר יותר להניח שמה שגרם להן
‏הייתה מערכת היחסים האומללה והידועה ‏בין קלאס לסבסטיאן פאגרמן?
‏אני משוכנע שבית המשפט ‏יהיה שותף להערכה שלי בנושא זה.
‏איזה ראיות קונקרטיות ‏יש לתביעה נגד מאיה נורברג?
‏האם יש משהו ‏בתקשורת בין סבסטיאן למאיה שמוכיח ‏שמאיה הייתה מודעת לתכנית ‏של סבסטיאן להרוג את אביו באותו בוקר?
‏לא.
‏האם ישנן ראיות נסיבתיות, ‏עדויות או ראיות אחרות
‏שמוכיחות שמאיה נורברג, ‏יחד עם סבסטיאן פאגרמן,
‏תכננו לבצע את ההתקפה ‏בבית הספר התיכון דיורשולם?
‏לא. אין כאלה ראיות.
‏אין שום ראיות. במקום זאת, התובעת מציגה עד.
‏התביעה ציינה בטיעון הסיכום:
‏"לעולם אין להמעיט ‏בערכו של התשאול הראשוני."
‏אני מבקש לטעון שבמקרה זה,
‏יש לדחות את התשאול הראשוני.
‏ברור שעד זה הושפע ‏ממה שאחרים חשבו שהם יודעים
‏לגבי האירועים שהתרחשו ‏באותו בוקר בבית הספר התיכון דיורשולם.
‏אין סיבה להאמין שהעד משקר בכוונה.
‏יכול להיות ‏שהוא באמת מאמין שהעדות שלו נכונה,
‏אבל הוכחנו שהוא טועה.
‏העד לא היה יכול לראות ‏את מאיה מכוונת את הנשק על אמנדה סטין.
‏כפי שראינו, זה בלתי אפשרי.
‏מאיה נורברג טוענת מהתחלה
‏שהיא ירתה בטעות באמנדה סטין,
‏ושהיא ירתה ‏בסבסטיאן פאגרמן מתוך הגנה עצמית.
‏לפיכך, התביעה נכשלה בהוכחת אשמה בפשעים.
‏תודה.
‏אני מכריזה בזאת על סיום הדיונים.
‏בית המשפט יערוך התייעצות ‏על מנת להגיע לפסק דין סופי.
‏אנחנו נכריז על החלטתנו כשנסיים.
‏תודה בינתיים.
‏"בית המשפט ‏מודיע על פסק הדין בתיק ק'-18-482620
‏באולם מספר שתיים, אולם בית המשפט המאובטח."
‏בית המשפט סיים את ההתייעצות.
‏פסק הדין בכתב יוגש בהמשך, ‏כשממצאי בית המשפט ברורים.
‏ערעור יש להגיש ‏עד שלושה שבועות ממסירת פסק הדין הכתוב.
‏בית המשפט קובע ‏שיש לדחות את כתב האישום במלואו.
‏התביעה נכשלה להוכיח כוונת זדון מצד הנאשמת
‏ברצח, ניסיון לרצח וסיוע לרצח,
‏וגם הדרישות להרשעה בהסתה לרצח לא מולאו.
‏על כן יש לשחרר את הנאשמת באופן מיידי.
‏מה היא אמרה?
‏את חופשייה. ‏-אני יכולה ללכת הביתה?
‏כן. ‏-אני יכולה ללכת הביתה!
‏כמובן שאנחנו מאוד...
‏יופי, כולם כאן.
‏מאיה, תסגרי בבקשה את הדלת.
‏תירי בי, מאיה.
‏תירי בי! את יודעת שאת חייבת! ‏תירי בי! תירי בי!