‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Sunt foarte nemulțumit ‎de faptul că durează așa de mult.
‎Școala nu ne primește ‎în timpul semestrului.
‎Clienta mea ‎va rămâne în custodie șapte luni?
‎Vom finaliza ancheta preliminară.
‎Încearcă să-ți amintești unde era Amanda ‎când ai intrat cu Sebastian.
‎Reconstituirea va avea loc ‎între Crăciun și Anul Nou.
‎Poți veni cu noi dacă vrei.
‎Aș vrea să discut ‎cu clienta mea. Mulțumesc.
‎Ce înseamnă asta?
‎Vom recapitula cele întâmplate ‎la locul faptei.
‎La școală?
‎Nu trebuie să mergi acolo. ‎Te sfătuiesc să n-o faci.
‎Unii spun că-și amintesc mai bine ‎când se află la fața locului.
‎Îmi amintesc că mergeam pe culoar.
‎Apoi, nu-mi mai amintesc nimic.
‎Nu, nu vreau.
‎Privește schița! Marchează cu X ‎locul în care crezi că era Amanda.
‎N-am știut că vor aduce vorba ‎despre reconstituire,
‎dar e bine că ai refuzat.
‎Mi-ai spus că n-ar trebui să o fac.
‎Ai de-a face ‎cu destui factori de stres psihologic.
‎Oricum, vom termina în curând.
‎Care ar fi sentința maximă?
‎Acuzarea va cere 14 ani de detenție.
‎Poate că reconstituirea ‎m-ar ajuta să-mi amintesc.
‎Jeanette mă întreabă ce s-a întâmplat ‎și mintea mea e goală.
‎Încerc să-mi amintesc, dar nu pot.
‎S-a întâmplat atât de repede. ‎N-am știut ce se petrece.
‎Maja, n-ar trebui să participi ‎la reconstituire.
‎Nu atât de târziu în anchetă.
‎Nu știi ce urmează să spui.
‎Nu știi cum vei reacționa ‎sau cum te va afecta asta.
‎Există chiar riscul ca asta ‎să înrăutățească situația.
‎Nu vrem să ajutăm acuzarea. ‎Suntem de acord în privința asta?
‎În regulă.
‎Înainte de a pleca, ‎aș vrea să-ți urez „Crăciun fericit”.
‎- Crăciun fericit! ‎- Mersi!
‎La revedere!
‎Amanda...
‎Michaela, unde ești?
‎Și acum, Samir...
‎Felicitări!
‎Morgan...
‎Unde e Sebastian? ‎Știe cineva?
‎E acasă, bolnav. ‎Nu-i așa?
‎- Nu-i așa că Sebastian e bolnav? ‎- Ba da. Așa e.
‎Înțeleg.
‎Poftim, tinere!
‎Și ultima, dar nu cea din urmă... Maja.
‎Ați făcut treabă bună.
‎Nu vă relaxați prea mult. ‎Ne vedem peste o săptămână.
‎Nu-ți vei mări nota holbându-te la ea.
‎Hei!
‎- Cât ai luat? ‎- Tu primul.
‎- Am întrebat primul. ‎- Răspunde.
‎Ea a greșit un răspuns. ‎Tu cât ai luat?
‎Am pierdut 0,5 puncte.
‎Stai... Jumătate de punct?
‎- Și ce? ‎- Nu se poate!
‎Cum se va termina asta? ‎Ți-ai distrus viitorul.
‎Ai vorbit cu Christer? ‎Întreabă-l dacă poți lua testul lui Seb.
‎- Acum te duci acolo, nu? ‎- Da.
‎Primul test pe care-l dă semestrul ăsta. ‎E important să-l primească.
‎Cine știe, poate l-a trecut... ‎Ar fi extraordinar.
‎- E important să-l primească. Știu. ‎- În regulă? Bine.
‎- Pupici! Ne vedem mai încolo! ‎- Pa!
‎Christer?
‎Îi dau eu testul lui Sebastian. ‎Mă duc la el acasă.
‎- Ar fi mai bine să i-l dau eu. ‎- Mă duc acolo chiar acum.
‎Ce mai faci? ‎E totul în regulă?
‎Totul merge bine. ‎De ce întrebi?
‎Maja...
‎Știi ce e responsabilitatea.
‎Dar n-ar trebui ‎să-ți asumi anumite lucruri.
‎Mă cam grăbesc.
‎Mulțumesc.
‎Vino cu mine!
‎Ți-am adus testul de la Christer.
‎Vii și tu?
‎- Unde? ‎- În Africa de Sud.
‎- Nu e prea târziu? ‎- Nici vorbă.
‎Avionul pleacă… peste câteva ore.
‎Nu pot. E aniversarea Linei. ‎Sărbătorim acasă la bunicul meu.
‎- La naiba! ‎- Ce s-a întâmplat?
‎Am nevoie de gheață. Zdrobită.
‎- Și dacă... ‎- Altfel, va avea un gust de rahat.
‎- Părinții tăi au plecat la Londra? ‎- Ce?
‎Nu spuneai că pleacă toamna?
‎Nu, stau doar în weekend. ‎Luni mergem la bunicul meu.
‎Poți veni cu mine în Africa de Sud. ‎Stăm tot până luni.
‎Apoi o să vin cu tine. ‎Bunicul tău mă place.
‎Tatălui tău i-ar plăcea asta.
‎În plus, fratele tău...
‎Ce faci? ‎Pune capacul!
‎Ziceam și eu...
‎Sebastian, eu...
‎Maja!
‎- De ce e Doris aici? ‎- Cine?
‎- Fata din curte. ‎- N-o cheamă Doris.
‎Știu, dar trebuie să-i spun cumva.
‎Nu pot vorbi despre celelalte deținute.
‎Să ghicesc... ‎Spune-mi dacă am dreptate.
‎E prea bătrână pentru psihoza postnatală, ‎deci nu și-a ucis copilul.
‎Ce tot spui acolo?
‎A lucrat într-un bordel ‎cu fete din estul Europei
‎și s-a culcat cu perverși scârboși...
‎E de ajuns! ‎Cum i-ai spus? Doris?
‎Da.
‎Ți-ar plăcea să vorbesc așa cu ea ‎despre tine?
‎Ea n-ar fi nevoită să ghicească.
‎Știe toată lumea.
‎- Sunt cadouri de Crăciun? ‎- De la mama ta.
‎Ăsta e de la mine.
‎Nu e ajunul Crăciunului.
‎E ultima mea tură înainte de Crăciun.
‎Când te întorci?
‎După revelion.
‎Hei...
‎Totul o să fie bine, da?
‎Poftim!
‎O țigancă vinde din astea ‎în stația mea de metrou.
‎Crăciun fericit! ‎Crăciun fericit!
‎Vreau să stau cu tine.
‎Vă întoarceți acasă peste două zile.
‎Nu e mult. ‎Și știi ce se va întâmpla atunci?
‎Nu.
‎O să fie ziua ta!
‎Așa e!
‎A ajuns taxiul. Vii?
‎Doar dacă vine și Maja cu mine.
‎Când ești așa mare ca Maja, ‎nu vrei să mergi la Londra cu părinții.
‎Haide!
‎La revedere! ‎Maja, nu da petreceri în lipsa noastră.
‎Sigur că nu. ‎Promit.
‎Să ne grăbim! Tata ne așteaptă în mașină. ‎Se teme că vom pierde avionul.
‎Haide!
‎Bună!
‎Intră!
‎Mulțumesc.
‎Mă întorc imediat. ‎Mă duc să pun ceva pe mine.
‎- Măcar prefă-te că ești bucuros. ‎- Încetează! Sunt bine. ‎Plânsul e o reacție fizică ‎determinată de tăierea cepei.
‎Dacă spui tu...
‎Încearcă și tu! ‎Ai scăpat ușor cu ardeii iuți.
‎Pe scara Scoville pentru ardei...
‎Ardei iuți.
‎Pe scara Scoville...
‎Nu știu. Tu ce părere ai?
‎Maxima e de două milioane. ‎Sper că nu sunt așa de iuți. ‎- Nu cred că aș supraviețui. ‎- Încearcă ăsta.
‎Ce punctaj Scoville are?
‎În jur de doi. ‎Nu e chiar așa de...
‎Dar merge. ‎O să iasă bine.
‎Ei bine...
‎Trebuie să răspund.
‎Pune ceapa la prăjit! ‎Mă întorc imediat.
‎E totul în regulă?
‎Mă bucur că ești aici.
‎Poți rămâne peste noapte dacă vrei.
‎Părinții mei se întorc abia mâine.
‎N-o să meargă, Maja.
‎Totul s-a terminat.
‎Da? El știe asta?
‎Ei bine… ‎O să-i spun când se va întoarce.
‎Așteaptă!
‎Samir...
‎Bună!
‎Salut!
‎Cum poți să-i faci asta lui Sebastian?
‎Nu s-a întâmplat nimic, bine? Doar...
‎Doar ce?
‎Nu-i spune lui Sebastian.
‎Ce naiba faci? ‎De cât timp durează asta?
‎Ce naiba e în neregulă cu tine?
‎- Știi cum e Sebastian. ‎- Ar trebui să-l ajuți.
‎- Am încercat. ‎- Culcându-te cu Samir?
‎Cum poți profita așa de Seb?
‎Las-o baltă! Tu vorbești ‎despre cum se profită de Sebastian?
‎Și tu faci asta. ‎Ești la fel ca toți ceilalți.
‎Taci dracului din gură!
‎Alo?
‎Bună! ‎Auzi...
‎Bună! De ce nu vorbim pe FaceTime?
‎Trebuie să-ți spun ceva.
‎- Stai! Trec pe FaceTime. ‎- Nu face asta, nu e nevoie...
‎Bună!
‎Trebuie să stăm de vorbă.
‎Da, mi-ai spus. Ce e ‎cu fața asta serioasă? Ce s-a întâmplat?
‎Nu mai putem fi împreună.
‎Bine.
‎- Altceva? ‎- Nu. ‎Trebuie să închid. ‎La revedere!
‎Pa!
‎Ce se petrece?
‎- Unde e Doris? ‎- Cine?
‎De obicei, iese în curte după mine.
‎Înțeleg.
‎Nu mai e aici.
‎A fost eliberată?
‎Nu chiar.
‎Nu înțeleg. ‎A fost transferată?
‎A murit?
‎Ce e?
‎Vreau să dau un telefon.
‎Bună, Maja! ‎Apropo... Crăciun fericit!
‎- Maja, mai ești la telefon? ‎- Da.
‎M-am gândit la ceva.
‎Te ascult.
‎Dacă particip la reconstituirea crimei, ‎o să fii și tu de față?
‎Da, bineînțeles.
‎Dar trebuie să te avertizez. ‎Reconstituirea poate dăuna cazului nostru.
‎Poate fi un dezastru.
‎Deja e un dezastru. Nu vom obține nimic ‎dacă voi rămâne închisă aici.
‎De ce vrei să faci asta?
‎Vreau doar… să înțeleg ce s-a întâmplat. ‎Pentru mine.
‎Bună ziua! Eu sunt Maja. ‎Sunt cu Samir în clasă. E acasă?
‎Intră!
‎Samir, ai un vizitator!
‎Intră!
‎- Samir? Unde e? ‎- De ce?
‎- A venit cineva la el. ‎- Cine?
‎Probabil că e o colegă de clasă. ‎Du-te să vorbești cu ea.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Vrei ceva de băut? ‎- Nu, mulțumesc.
‎- Avem ceai, apă, suc... ‎- Mulțumesc, e în regulă.
‎Ce cauți aici?
‎Trebuie să discut ceva cu Samir.
‎Bine. ‎Samir!
‎Samir...
‎Ce faci aici?
‎Haide...
‎- Nu fi nepoliticos! Ea... ‎- Încetează! Taci!
‎Ce va crede despre noi? ‎Locuim în mahala...
‎Termină! ‎Chiar nu poți să taci?
‎Glumeam! ‎Ce te-a apucat?
‎Samir, sigur nu vreți nimic?
‎Nu, noi o să ieșim un pic. ‎Vii, Maja?
‎Nu poți veni așa, pe nepusă masă.
‎Te-am tot sunat, dar n-ai răspuns.
‎- Așa că ai luat metroul și ai venit? ‎- Da.
‎Nu ai ce căuta aici.
‎M-am despărțit de Sebastian.
‎Hei!
‎Și când el se va întoarce acasă?
‎Ce se va întâmpla?
‎Ți-am spus, s-a terminat.
‎Dar nu e nimic între noi. ‎N-ai spus tu așa?
‎- Nu asta am vrut să spun. ‎- Dar ce?
‎Ei bine...
‎Ar trebui să te duci acasă.
‎Hai, te conduc o bucată de drum.
‎Îndepărtați-vă de ușile metroului!
‎- Bună, Maja! ‎- Bună!
‎Maja...
‎Per o să filmeze reconstituirea. ‎Vom avea propria înregistrare.
‎Vor fi trei camere de filmat.
‎Nu sunt sigur că o să-ți fie ușor.
‎Nu uita, e în regulă să soliciți o pauză.
‎Poți inclusiv să renunți de tot, ‎dacă asta îți dorești. Înțelegi?
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Bună! ‎Bună, Maja!
‎Îngrijitorul va porni curentul ‎și va fi lumină.
‎Durează o clipă.
‎- Asta e. ‎- Da.
‎Iată-ne aici...
‎Ne aflăm la liceul de stat Djursholm,
‎pentru reconstituirea scenei crimei
‎în cazul K4826204-18.
‎Vom parcurge drumul împreună ‎și ne vei spune ce s-a întâmplat.
‎Pas cu pas, de când tu și Sebastian ‎ați intrat în școală
‎până când a venit poliția.
‎El e Andreas. ‎Va juca rolul lui Sebastian.
‎Să începem din clipa în care ați intrat.
‎- Am intrat pe aici. ‎- Pe intrarea principală?
‎Mai vrei să adaugi ceva? ‎Aveați ceva la voi?
‎Aveam două genți.
‎Două genți. ‎Putem vedea gențile respective?
‎Mulțumesc.
‎Dacă ți se pare ceva în neregulă, ‎nu ezita să vorbești despre asta.
‎Sebastian stătea în partea cealaltă.
‎Ne-am îndreptat spre dulapuri. ‎Sebastian mergea în fața mea.
‎În regulă...
‎Salut, Sebastian!
‎PSIHOPATO!
‎- Deschide dulapul. ‎- Cine deschide dulapul?
‎Eu.
‎Există o cheie?
‎TÂRFĂ NENOROCITĂ!
‎Ce se întâmplă în continuare? ‎Care geantă e pusă în dulap?
‎Cine duce geanta cu explozibili?
‎- Cum se presupune că va alege o geantă? ‎- Pune geanta acolo.
‎- Nu știe ce e în ea? ‎- Cine duce geanta aia?
‎Eu. O pun în dulap.
‎- Ce se întâmplă după aceea? ‎- Mergem spre clasă.
‎Sebastian merge în fața mea.
‎Bună, Maja!
‎Ce se întâmplă când ajungeți în clasă?
‎Ușa era deschisă.
‎Poftim.
‎Cine intră primul?
‎Sebastian.
‎Cine e următorul?
‎Maja, închide ușa!
‎Închid ușa.
‎Continuă!
‎Sebastian intră primul. ‎Tu vii după el. Unde te duci?
‎Ajung aici.
‎Stau chiar aici. ‎Și apoi?
‎El scoate o armă din geantă ‎și începe să tragă.
‎Pun geanta jos?
‎Maja, pune geanta jos sau nu?
‎N-am observat, dar așa cred.
‎- Pe jos sau pe pupitru? ‎- Pe pupitru.
‎Și apoi?
‎Dennis stă chiar aici.
‎Și Sebastian trage.
‎Trage în Dennis? ‎Maja...
‎În cine trage mai întâi?
‎Nu-mi amintesc.
‎În ce direcție îndreaptă arma?
‎El...
‎Maja?
‎- Ce se întâmplă după aceea? ‎- Rămâne fără gloanțe.
‎- Și? ‎- Schimbă încărcătorul.
‎Îl are la el? ‎Sau e în geantă?
‎Nu-mi amintesc.
‎Îți amintești dacă l-a căutat? ‎A durat mult?
‎Nu.
‎Totul s-a întâmplat atât de repede...
‎Acum iei arma în mână?
‎Maja!
‎Ai luat arma și ai deschis focul. ‎Asta s-a întâmplat pe urmă?
‎Văd...
‎Văd arma...
‎Văd arma.
‎Și trag...
‎Trag...
‎Spune-ne ce se întâmplă după aceea, Maja.
‎Nu. Nu, nu...
‎Nu, nu, nu...
‎Spune-ne ce s-a întâmplat în continuare.
‎Trebuie să ne spui.
‎Avem nevoie de o pauză. Nu vedeți ‎că nu poate răspunde la întrebări?
‎Poate are nevoie de aer. ‎Să luăm cu toții o pauză.
‎Eu i-am împușcat.
‎I-am împușcat.
‎Maja...
‎Vor finaliza ancheta preliminară ‎pe baza interogatoriilor.
‎Nu trebuie să mai iei parte la asta.
‎S-a terminat. ‎Te vor lăsa în pace.
‎Gata cu întrebările și cu interogatoriile.
‎14 ani.
‎Da...
‎Ei bine...
‎Știu...
‎Probabil că nu a mers ‎așa cum te așteptai.
‎Dar trebuie să uiți de asta.
‎Trebuie să privim înainte.
‎Următorul pas va fi procesul.
‎CRĂCIUN FERICIT! ‎LINA - MAJA
‎Hip, hip, ura!
‎Bravo!
‎De vreme ce ai împlinit șapte ani,
‎n-ai vrea și o bere la tort?
‎- În niciun caz! ‎- Nu vrei?
‎Nu vrea bere. Ce vrei?
‎Cadouri!
‎- De ce? ‎- E ziua mea.
‎Doamne! Era să uit! ‎Chiar e ziua ta!
‎- Mă duc să le iau. ‎- Nu!
‎Ne ocupăm noi de asta.
‎Cum merge cu Sebastian?
‎- Bine. ‎- N-a putut să vină?
‎Nu, e în Africa de Sud cu familia lui.
‎Africa de Sud? ‎Pe bune?
‎Poate o să vină de Crăciun.
‎Nu, cred că se duce la Verbier.
‎- Verbier? ‎- Iată cadourile!
‎- La mulți ani, scumpo! ‎- Ia te uită!
‎- Poftim! ‎- Deschide-le pe rând.
‎Ce e chestia aia rotundă? ‎E posibil să fie brânză?
‎E frumoasă.
‎- Frumoasă, nu? ‎- Da.
‎Bună!
‎Îmi pare rău.
‎Mă bucur că nu mai ești cu Sebastian.
‎Și eu mă bucur.
‎Și încă un lucru...
‎Chiar aș vrea să ne întâlnim ‎când te întorci de la țară.
‎Venim acasă duminică.
‎Atunci, mi-ar plăcea ‎să ne întâlnim duminică.
‎Vom ajunge destul de târziu ‎duminică seară.
‎Deci ne vedem luni?
‎Da. Luni.
‎Luni pare atât de departe.
‎Cred că va trebui să te sun și mâine.
‎Fă ceea ce trebuie să faci.
‎Voi încerca să răspund. ‎E posibil să fiu ocupată.
‎Sigur vei avea de spart lemne ‎sau ceva de genul...
‎Bine, s-ar putea să te sun.
‎Așa să faci.
‎Atunci, ne auzim mai târziu.
‎- Cu siguranță. ‎- Da... Pa!
‎- Pa! ‎- Pa!
‎Dacă merg pe aici, ‎e mai cald sau mai rece?
‎Tot rece e?
‎Dar acum?
‎E rece.
‎Tot rece?
‎- Treci încoace, ștrengărițo! ‎- E tot mai rece!
‎Să mergem!
‎- Acoperită de frunze? ‎- Da, așa ești.
‎O să merg cu tine ‎în următoarea excursie la Londra, bine?
‎Și Sebastian?
‎Nu, el n-o să vină.
‎Nu o să mă mai văd cu el. ‎Mă distrez mai bine cu tine.
‎- Maja? ‎- Da?
‎Vino aici.
‎- Ce e? ‎- Vino cu mine.
‎Spune-mi despre ce e vorba.
‎- Mai târziu. Vino! ‎- Spune-mi, mamă!
‎- E vorba de Sebastian. ‎- Ce e cu el?
‎E în spital.
‎- Ce? ‎- Vino cu mine.
‎- În Africa de Sud? ‎- Nu, e la Danderyd.
‎De ce? Ce s-a întâmplat?
‎Mamă, ce s-a întâmplat?
‎Spune-mi!
‎- Maja Norberg. ‎- Pe aici.
‎Maja...
‎Iartă-mă.
‎Iartă-mă...