EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
-Fikk du den med deg? -Ja.
Her.
Jeg kan ikke forstå at du har den.
Hele Divide-albumet er med, utenom Supermarket Flowers.
-Er det en sang, eller? -Ja.
-Personalet fjernet visse ting. -For at den handler om døden?
-Skal jeg klage på det? -Det går bra. Den er dårlig.
Jaha.
-Takk... forresten. -Ja visst.
Har du pratet mer med sosialkuratoren etter at du...
-Etter... -Etter sammenbruddet mitt?
Nei, det var ikke det ordet jeg lette etter.
Du lette etter noe mer diplomatisk.
Har du det?
Bare fordi forhørene ikke skjer daglig, er ikke etterforskningen ferdig...
Tror du at du kan få inn mobilen min i stedet? Denne har ikke klokke engang.
-Det er tirsdag i dag, ikke sant? -Ja.
-Når begynner det? -Klokken tre.
-Hva er klokken nå? -Halv elleve.
Er dere klare?
Ha det.
QUICKSAND - STØRST AV ALT
-Hva står du og drømmer om? -Meningen med livet. Har du funnet den?
Hva? Nei.
Vet du hvor langt jeg måtte kjøre for å finne parkeringsplass? Flere kilometer.
-Du bor 800 meter herfra. -Jeg kunne like gjerne gått.
Hun nobelprisvinneren...
Hun er dritkjent, og det er dritkult at hun er her...
-Velkommen. -Takk.
Men man må jo kunne komme seg til skolen.
Om jeg ikke hadde gledet meg til helgen, hadde jeg aldri orket.
Det skal bli så sykt koselig.
-Har du møtt Labbes foreldre? -Faren hans går alltid i tresko, hva?
Nettopp. De er best. Du kommer til å elske Mags.
Hun ringte meg en dag og spurte hva jeg skal gjøre i sommer.
De skal ha et stort slektstreff, og da må jeg absolutt være med.
Du må hjelpe meg med å velge sommerkjoler.
Hører du på meg eller?
-Skal Claes være med? -Ja. Hvordan det?
Jeg trodde ikke han var så engasjert i Sebastians skolegang.
Har du ikke hørt at det er han som betaler?
-En halv million for en time i aulaen. -Shit.
Er det noen her som hater samfunnsøkonomi?
Og som vil utdanne seg til noe viktig?
Smart valg. Man kan ikke stole på økonomer.
Økonomer er farlige av den enkle grunn at den globale økonomien...
Mange er overbevist om at samfunnsøkonomi er en vitenskap
som styres av krefter som kan sammenlignes med tyngdeloven.
-Navngi en farlig økonom. -Karl Marx.
-Milton Friedman. -Det er poenget mitt. Skattesystemet skal ikke minske de formuendes formuer,
men i stedet øke inntektene til under- og middelklassen.
Takk skal dere ha. Vi har satt av noen minutter for spørsmål.
Jeg tror Christer har mikrofonen. Hvor er du?
Jeg er her. Takk skal du ha.
Hvem vil begynne?
Ja. Du.
-Hva heter du? -Sebastian Fagerman.
Hva er spørsmålet ditt?
Om vi vil at Vesten fortsatt skal være konkurransedyktig,
kan vi da fortsette å ha høy bedriftsbeskatning
når nabolandene våre har lavere skatter, eller gjør det at bedriftene flagger ut?
Takk for spørsmålet, Sebastian.
Det korte svaret er ja, om man vil at jobbene forsvinner til andre land.
Neste spørsmål.
Ja.
Vi fikk forberedte spørsmål, men jeg vil stille et helt annet spørsmål.
Vær så god.
Vi får høre at alle problemene i Europa skyldes innvandring,
krig og islamistisk terror. Sånt som våre politikere har lite kontroll over,
men samtidig blir de rike rikere, og de fattige fattigere.
Burde vi ikke diskutere hvordan økonomien påvirker demokratiet?
Du er på feil forelesning, gutten min.
-Jeg hørte ikke navnet ditt. -Samir.
Hvorfor er det et spørsmål til en samfunnsøkonom?
Handler ikke alt til syvende og sist om penger?
Man kan ikke si at man skal gjøre infrastrukturinvesteringer
om man ikke kan si hvor investeringene skal komme fra.
Særlig ikke når vi får høre at innvandringen tar alle pengene.
Offentlige investeringer er supert, men ingen våger å si
at de som burde betale for det sitter i denne vakre aulaen.
-Tullprat. -Er det?
Selvsagt.
Er det rettferdig at en sykepleier betaler høyere skatt enn den som arver milliarder?
Hvem skal gi folk jobb? Samirs pappa?
Jeg tror på kapitalisme, men Samir har et poeng.
Hvor urettferdig kan et samfunn bli
før folket mister troen på dets demokratiske institusjoner?
Takk skal dere ha.
Jeg har aldri fattet hvor bitte-, bittesmå vi er.
Altså på et bra vis, og...
Naturen er virkelig så himla, himla stor.
Labbe sier at jeg skal ta jegerprøven når jeg fyller 18.
-Du er vegetarianer. -Jeg vet, men det er ikke det samme.
Jeg elsker denne sangen. Skru opp.
Feeden full av LA-palmer
Laptops, drinker, hits i panikk
Jeg tar et år til på tunnelbanen
Noen må stoppe, I mean please
Hei.
-Hei, baby. -Hei.
-Hei, kompis. Går det bra? -Ja.
-Pappa vil gi dere en rundtur. -Gøy!
Det er ikke gøy. Ikke still noen spørsmål, for da slutter han aldri å prate.
Le litt om han drar en "vits".
Velkommen.
Hallo.
-Vi tar rundturen med en gang. -Kan de ikke få pakke opp først?
Bagasjen forsvinner ikke.
Kom nå. Bli med her.
Jeg visste ikke at Samir skulle være her.
Men det blir gøy når man er flere.
-La bagasjen ligge. Jeg tar den. -Takk, Mags.
Dette er den eldste delen, fra 1600-tallet.
Men den er pusset opp for å se ut som 1500-tall. Dere ser trepanelet på veggene.
Dette er en japansk rustning fra slutten av 1500-tallet.
Den har tilhørt en samurai og ble ført hit av oppdagelsesreisende Nordenskiöld.
Han hadde fått den i gave av den japanske keiseren.
Om man ser nøye etter, ser man at kalufsen på hjelmen er ekte menneskehår.
Æsj, så ekkelt.
-Den stakkaren ble nok skalpert. -Oi.
Forvandlingen fra herregård til slott ble påbegynt i 1889,
ved at daværende eier bygde de fire monumentale hjørnetårnene
som dere så da dere kom. Hvorfor gjorde han det?
1500-tallsslott var på moten igjen. Nå skal vi hilse på hele slekten.
Hvem er det her?
Karl XIV og Hedvig Eleonora.
-Hvem var hun gift med? -Karl X.
Bra, Samir.
Da går vi inn til selveste hjertet, biblioteket.
Denne mannen er interessant. Ingen vet hvem han er. Antagelig en engelsk lord, malt rundt 1650.
Det er nok ingen kjent person, da ingen har fortalt hans historie.
Men jeg synes at det er et fint portrett.
-Er det her en Liège? -Hva?
-Geværet med perkusjonslås. -Jeg vet ikke.
De ble produsert for den svenske marinen på 1600-tallet.
Det der har aldri interessert meg.
Vi rekker å ta overetasjen også. Kom.
Se i taket. Det er originalmalerier fra 1600-tallet.
Wow!
Det er fantastisk vakkert og velbevart.
Vi tar trappen opp. Det er bare 25 rom her oppe.
Sebastian.
-De er like utenfor. -Jeg vil ha sex med deg.
Slutt. De er like utenfor.
Slutt.
Sebastian.
Jeg vil ha sex med deg.
-Hva gjorde dere i det rommet? -En kjapp en bare.
-Neste semester tar vi artium. -Gjør vi? Hvorfor har ingen sagt noe?
Jeg mener alvor. Jeg flytter til London og du til USA.
-Vi sees kanskje aldri igjen. -Det er klart vi gjør det.
Ja, men...
-Tenk om jeg ikke klarer det. -Klarer hva?
Man har hørt fra andre som har vært i London at de må jobbe om nettene.
Kopiere papirer, koke kaffe og sånt.
-Men jeg kan gjøre det. Jeg kan det. -Klart du kan.
Tenk om jeg ikke finner ut hva jeg vil.
Foruten fred på jord og mat til alle barn, så klart. Det vet jeg at jeg vil.
Fred på jord kan jeg ikke love, men mat til barna er rett rundt hjørnet.
-Kan dere si fra til guttene? -Selvsagt, Mags.
Hun elsker deg.
-Suppe, Maja? -Ja, takk. Gjerne.
-Vann med eller uten kullsyre, Sebastian? -Har dere vin?
-Det serveres mineralvann. -Jeg har fylt 18, Mags.
Jeg også, men det går like bra med mineralvann likevel.
-Vær så god. -Takk.
-Maja? -Kullsyre, takk.
Vær så god.
-Du pleier å ha med kullsyre, Mags. -Ja.
Samir, jeg hørte om din lille opptreden i aulaen.
-Vi har næret en kommunist ved vårt bryst. -Jeg stilte bare et spørsmål.
-Bra, Sammie. Man skal spørre om alt. -Bortsett fra hvilken drikke som serveres.
-Vil du ha mer, Sebastian? -Det ser bra ut, Margareta.
-Vær så god. -Tusen takk.
-Hvordan har foreldrene dine det, Samir? -Bra.
-Hva gjør moren din nå? -Hun jobber på Huddinge sykehus.
Så det har løst seg med legitimasjonen. Så fint å høre.
Hils henne fra oss.
Hun jobber som vernepleier mens hun venter. Hun trives i sykehusmiljøet.
Ubegripelig at vi ikke tar vare på ressursene vi har.
Ikke sant? Alle burde få gjøre det de vil.
Ikke bekymre deg. Det kommer til å løse seg for moren din.
Det er merkelig. Rett meg om jeg tar feil.
Jeg kan banne på at du har sagt at moren din jobber som advokat.
Labbe, sa ikke Samir til alle at moren hans var advokat da han begynte?
Hun kanskje har to utdannelser. Det hadde jo vært jævlig fantastisk.
-Pappa er advokat og mamma er lege. -Så pappa er advokat.
Så han kjører ikke taxi?
Var det ikke faren til Samir som kjørte oss hjem fra Stureplan forrige måned?
-Slutt, Sebastian. -Slutt med hva?
Det spiller ingen rolle hva Samirs foreldre jobber med.
Ok, forklar meg,
hvordan det har seg at alle som kjører t-bane og er renholdere...
Eller beklager, Sammie, som kjører taxi og er vernepleiere,
egentlig er leger, advokater
og faens kjernefysikere.
Finns det ingen i hele Syria eller Irak som jobber på Ica?
-Nå er det nok, Sebastian. -Du sa at vi skulle spørre om alt.
-Det er nok nå. -Hør godt etter, Sebastian.
Flyktningene som tar seg hele veien til Sverige har ofte god økonomi
og høy utdannelse. Det kreves penger for å lykkes med det.
Ikke mye penger i din verden, men du burde kunne forstå det likevel.
Ja visst.
De som bygger teltbyene i Humlegården tilhører den absolutte eliten. Jeg har kjent deg i hele ditt liv. Jeg nekter å tro at du er såpass simpel.
Simpel? Dere har kun invitert Samir hit
for at han ska hjelpe Labbe med å få bedre karakterer.
-Hvor mye betaler de? -Nå skal Sebastian og jeg gå en tur.
-Skal jeg gå? -Ikke gjør dette verre.
Jeg må gå mens den der jævelen lyver oss rett i ansiktet?
Kom nå. Sebastian!
For en vits.
Kommer du, Maja?
Bli da!
-Jævla parasitt! Din ekle rumpeslikker. -Nå er det nok! Hysj!
Jeg må på do.
Ja?
-Hvor mye er klokken? -Har du det travelt?
Kan du ikke bare si hvor mye den er?
Vi har allerede gått gjennom dette. Du kan ikke bare trykke når du føler for det.
-Si hvor mye den er. -Kvart over tolv.
Vær så god.
-Det tok sin tid. -Ja. Sebastian har dratt.
Han var ikke i stand til å omgås noen. Det var også faren hans enig med meg i.
Så du fikk tak i ham? Hva hadde vår kjære Claes å si?
-Det kan vi prate om senere, Mags. -Beklager. Jeg må ringe Sebastian.
Skål.
Hei, Sebastian. Kan du ringe tilbake så fort du kan. Vær så snill?
Jeg trenger ikke trøst.
Det var første skoledag, og jeg var dritstresset.
Jeg forstår at dere ikke var det, for dere har kjent hverandre i 17 generasjoner.
Jævla 15-åringer som spør: "Hva driver foreldrene dine med?"
-Hvor sykt er ikke det? -Ganske sykt.
Jævlig sykt.
Jeg antar at moren din er verken lege eller advokat.
Jeg har aldri sagt at hun er advokat. Labbe husker feil.
Og lege?
Hun ville studere medisin, men det ble aldri noe av.
Hun trives med å være vernepleier. Det er ikke noe galt med å være det.
Faren din da?
Sebastian hadde rett.
Margareta og Georg burde kastet ut meg i stedet. Det er det du tenker.
-Slutt å fortelle meg hva jeg tenker. -Hva tenker du da?
Det er synd på deg fordi du tror at du må late som og lyve.
Forstår du ikke at folk ville likt deg enda bedre om de visste sannheten?
Moren din er vernepleier og faren din kjører taxi. Du har kjempet deg hit.
-Folk elsker sånt. -Du forstår virkelig ingenting, Maja!
Det er nok å se på Idol, X Factor
eller jævla Mesterbakeren for å forstå at bakgrunnshistorien er halve greia.
Om vi tok litt bedre vare på innvandrerne våre,
om de ble litt svenskere, og om de lærte seg språket litt raskere,
da skulle den amerikanske drømmen være innen passelig rekkevidde!
Dere elsker den amerikanske drømmen, og dere elsker Zlatan.
Faen som dere elsker Zlatan, Maja. Det blir enda bedre når Zlatan sier
at han ikke leser eller at jenter ikke kan spille fotball. Sånn er jo innvandrere.
De er kvinnefiendtlige og udannede, men dere liker dem, for dere er tolerante.
-Og... -Hvem er "dere"?
Du sier hele tiden at "dere" tenker både slik og sånn. Men hvem er "dere"?
Du vet at jeg liker deg.
SEBASTIAN: Bruk kondom om du skal knulle med ham.
Nå må du kutte ut, Maja.
Jeg vil gå til treningsrommet.
Det er opptatt.
-Jeg vil dusje. -Dusjen er også opptatt.
-Du sjekker ikke engang. -Du er ikke den eneste klienten her. Ok?
Jeg vil treffe presten.
Jeg har rett til det.
Jeg skal sjekke om han har tid.
-Er det noe spesielt du vil prate om? -Ikke egentlig.
TÅRER I DJURSHOLM
Hvordan føles alt dette for deg?
Jeg antar at det ikke er en tilfeldighet at du kom akkurat i dag.
-Hvordan har du det? -Supert.
Hvordan føles det å ikke kunne gå i begravelsen?
De vil uansett ikke ha meg der.
Om du ikke tenker på det, hadde du hatt lyst til å gå?
Ja.
-Jeg får jo bare sitte her. -Har du pratet med personalet om det?
Det finnes en masse aktiviteter.
-Du vil kanskje ikke det. -Jeg får ikke.
-"Ingen kontakt med øvrige insatte." -Akkurat.
Jeg prater med personalet og prøver å finne noe som passer din restriksjon.
-Høres det bra ut? -Ja.
Supert.
Har du ledet noen begravelser?
Ja, det har jeg.
-Er det vanskelig? -Det kan det være.
Men det kan også være veldig fint.
Vi mennesker behøver å sørge. Det er noe vakkert, nesten frigjørende i det.
Men du...
Om du fikk gå i begravelsen,
hva tror du at du ville sagt da?
Jeg vet ikke.
Jeg tror at du vet det, Maja.
Jeg tror at du ville bedt om tilgivelse.
Jeg tror også at du tror at du ikke har rett til å be om tilgivelse,
men det har du.
Det har alle. Tilgivelse er en nåde.
Man ber ikke om det når man er fri fra skyld. Tvert imot.
Det er når det er som vanskeligst at det virkelig betyr noe.
-Jeg har et spørsmål. -Ja visst. Hva som helst.
Hvor mye er klokken?
Du vet at jeg aldri kunne ligge med Samir. Jeg elsker deg.
-Si noe. -Hva da?
-Hva vil du at jeg skal si? -At det går bra med oss.
-Hva vil du at jeg skal gjøre? -Hvorfor må man alltid gjøre noe?
Du er så jævla prestasjonsfokusert. Prøv å være litt mer avslappet.
Kutt ut.
Ok.
Det går bra.
Vil du finne på noe?
-Hva da? -Jeg vet ikke. Hva som helst.
Gå en tur eller gå på kino. Noe.
Vi kan gå ut.
Vi går ut. Jeg kan ringe noen folk og dra sammen en gjeng.
Det blir bra.
Filip, her er vi.
-Kommer snart. Jeg skal bare fikse noe. -Det er dritkaldt.
Gå inn du.
-Hva skjer? -Går det bra?
-Jeg skal bli høy i kveld. -Du er så bra.
-Fikser du alt jeg... -Kjør på.
Kom nå.
Vi høres.
Hva pratet du med Dennis om?
Går det bra?
Hei.
Været.
Hei. Velkommen.
Hei, Sebbe.
Hei.
Jeg går på toalettet. Vi sees i VIP-rommet.
Jeg burde tatt champagne.
Du, Amanda...
-Hvordan går det? -Har du sett Sebastian?
For et jævla trøkk det er.
-Hvordan går det? -Hva faen tror du?
Dette fucking stedet. Denne fucking byen!
Ekle jævla mennesker. Hva faen gjør vi her engang?!
Hva faen...
Skal vi gå hjem?
-Nei, jeg vil dra til Barcelona. -Hva?
Det finnes et tapassted ved en kirke. Nei, det er i Palma.
Vi drar til New York. Der finnes det... Det er koselig. Jeg går på...
Ikke rør meg, for helvete. Ikke rør meg, sier jeg!
-Hva faen har du gitt ham? -Rolig.
Man forstår ikke engang hva han sier. Han er så jævla beruset.
-Hva har du gitt ham?! -Ro deg ned.
Si hva du har gitt ham.
-Ok, jeg skal slutte. -Slutt å selge drit til Sebastian!
Jævla idiot!
Vi skal til London en uke...
Hva gjør du?
-Satan. -Kom, Sebastian.
Sebastian. Kom, vi skal hjem.
-Det kommer en vakt. -Gi meg jakkene.
-Det er helt sykt... -Nei!
Kom.
Kom nå, Sebastian.
Kom nå.
Taxi.
Men sitter du her i mørket?
Jeg trodde du var hos Sebastian.
Er du sulten?
Kom, jeg fikser litt frokost.
Kan du ikke invitere Sebastian hit på middag?
Ikke i kveld, men kanske til helgen.
Det hadde vært så trivelig, og Lina ville nok elsket det.
Både pappa og jeg skal holde oss i skinnet.
Du trenger ikke å være bekymret. Vi skal ikke skjemme deg ut.
Hvorfor spør du aldri om noe viktig?
Glem det.
-Hva vil du nå? -Jeg må ut.
-Det går dessverre ikke. -Åpne for faen. Jeg må ut!
Kutt ut!
-Hvor har du vært? -Jeg begynte nettopp skiftet mitt.
Hvor mye er klokken?
-Kvart på tre. -Ok. Takk.
-Går det bra, Maja? -Ja.
-Trenger du noe? -Nei.
-Jeg er like utenfor om det er noe. -Ja.
Ok.
Et kvarter.
900 sekunder.
En, to, tre, fire...
Jeg vet ikke om jeg er forelsket lenger.
Men, jenta mi...
Du er ikke alene.
Jeg vet ikke om jeg orker.
Jo, det gjør du.
Du er ikke alene.
Om du støtter Sibbe, så støtter jeg deg. Ok?
Du er kjempesterk. Du er min helt.
Vet du hvor mange som ville dratt? Men ikke du.
Vi løser det her.
895, 896, 897,
898, 899, 900.
Rosa himmel over penthouse, millioner
Rosa himmel igjen
Rosa himmel og de svarte SUVene
Har dobbeltparkert i halve by'n
Feeden full av LA-palmer
Laptops, drinker, hits i panikk
-Kalle, åpne! -Hva?
-Åpne! Jeg må ut. Jeg må ut! -Det er folk i luftegården. Du må vente.
Jeg må ut. Jeg må ut!
-Jeg må ut! -Kutt ut!
Hun kunne være så sinnsykt overfladisk.
"Undertrykkelse er forferdelig."
"Fattigdom er forferdelig og rasisme er kjempe-, kjempe-, kjempeforferdelig."
Hun sa alltid sånne ting.
At alt er kjempe-, kjempebra eller super-, superkoselig,
eller bitte-, bittelite.
Om vi så på et YouTube-klipp
om verdens tjukkeste mann som gikk for første gang på 30 år,
så sa hun: "Hysj, jeg ser på nyhetene."
Hun syntes det var så synd på alle.
Men hun syntes det var like synd på seg selv.
Det var ingen forskjell om noen hadde kreft
eller om hun hadde en kvise.
Hun var så jævla selvopptatt.
Alle skulle serve henne hele tiden.
Men hun var...
Hun var Amanda.
Og vi gjorde alt sammen.
Ingen skyer, men luftballonger
Sytten stykker, jeg lover
-Hvordan går det, Maja? -Bedre.
Så bra.
Jeg vil at du forteller om da du skjøt Amanda.
Min klient har beskrevet hendelsesforløpet flere ganger.
Jeg vil høre det igjen.
Jeg prøvde å skyte Sebastian.
Og da avfyrte våpenet ved en feiltagelse.
Våpenet som du holdt i?
-Du må svare høyt. -Ja.
Jeg merket ikke at det skjedde.
Jeg ville aldri skadet Amanda. Aldri.
Vitnet fra klasserommet har blitt avhørt.
-Det vitneutsagnet motsier din historie. -Hva?
Vent litt. Vi avbryter her. Jeg må prate med klienten min.
-Nei. Fortsett! -Jeg vil prate med deg, Maja.
Vitnet sier at du siktet mot Amanda
før du avfyrte to skudd.
Hva?
At du drepte henne med vilje.
Så om vi forsøker å ta dette en gang til.
Hva skjedde egentlig i klasserommet da du skjøt Amanda?