NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
-Saitko sen? -Joo.
Tässä.
Mahtavaa.
Koko Divide-levy, paitsi "Supermarket Flowers".
-Joku kappale, vai? -Niin.
-Henkilökunta poisti jotain. -Se kertoo kuolemasta.
-Haluatko, että teen valituksen? -Ei tarvitse. Se on ihan surkea.
Jaaha.
-Kiitos tästä. -Eipä kestä.
Oletko puhunut kuraattorin kanssa sen jälkeen, kun...
-Kun... -Ai kun sekosin?
Ei. En olisi sanonut niin.
Yritit keksiä diplomaattisemman tavan.
Oletko?
Sinua ei kuulustella joka päivä, mutta esitutkinta...
Voisitko hommata kännykän? Eihän tässä ole edes kelloa.
-Eikös nyt ole tiistai? -On.
-Milloin se alkaa? -Kolmelta.
-Paljonko kello on? -Puoli yksitoista.
Oletteko valmiit?
Nähdään.
-Mitäs sinä mietiskelet? -Elämän tarkoitusta. Tiedätkö sen?
Mitä? En.
Ajoin varmaan useamman kilsan ennen kuin löysin vapaan ruudun.
-Asut 800 metrin päässä. -Yhtä hyvin olisin voinut kävellä.
Se Nobelin saaja...
Älyttömän hienoa, että hän tulee tänne...
-Tervetuloa. -Kiitos.
Mutta pitäähän ihmisen saada auto johonkin.
Onneksi kohta on viikonloppu, muuten en jaksaisi.
Siitä tulee hienoa.
-Oletko tavannut Labben vanhemmat? -Eikös isällä ole puukengät?
Mahtavia tyyppejä. Tykkäät varmasti Magsista.
Hän soitti ja kysyi, mitä teen kesällä.
Halusi varmistaa, että pääsen heidän sukukokoukseensa.
Autat sitten valitsemaan kesämekkoja.
Kuunteletko edes?
-Tuleeko Claeskin? -Joo, miten niin?
Luulin, että häntä ei koulujutut kiinnosta.
Kai kuulit, että hän maksaa viulut.
-Puoli miljoonaa tunnista. -Hittolainen.
Vihaako kukaan teistä taloustiedettä?
Haluaako joku tehdä jotain tärkeää?
Fiksu valinta. Ekonomisteihin ei voi luottaa.
He ovat vaarallisia siksi, että maailmanlaajuinen...
Moni uskoo, että taloustiedettä -
ohjailevat painovoiman kaltaiset voimat.
-Mainitkaa vaarallinen taloustieteilijä. -Karl Marx.
-Milton Friedman. -Juuri niin. Verotuksen ei pidä tuhota vauraiden vaurautta,
vaan lisätä ala- ja keskiluokan vaurautta.
Kiitos teille. Nyt voitte esittää kysymyksiä.
Mikrofoni on kai Christerillä. Missä olet?
Täällä. Kiitos paljon.
Kuka aloittaa?
Joo, siellä.
-Mikä sinun nimesi on? -Sebastian Fagerman.
Mitä haluaisit kysyä?
Jos halutaan länsimaiden pysyvän kilpailukykyisenä,
voiko yritysten korkea verotus jatkua -
vai johtaako matalampi verotus muualla kenties pian yrityspakoon?
Kiitos kysymyksestä, Sebastian.
Lyhyt vastaus on "kyllä", jos haluamme töiden katoavan muualle.
Seuraava.
Joo. Siellä.
Saimme valmiit kysymykset, mutta haluaisin kysyä jotain muuta.
Ole hyvä.
Euroopan ongelmien väitetään johtuvan muuttoliikkeestä,
sodista ja islamistisesta terrorismista. Poliitikkomme eivät päätä niistä.
Kuitenkin rikkaat vain rikastuvat ja köyhät köyhtyvät.
Puhutaanko siitä, miten talous vaikuttaa demokratiaan?
Väärä luento, kaveri.
-En kuullut nimeäsi. -Samir.
Onko tuo relevantti kysymys taloustieteilijälle?
Eikö kaikessa ole kyse rahasta?
On turhaa puhua sijoituksista infrastruktuuriin,
jos emme pysty sanomaan, mistä raha tulee.
Samalla väitetään, että maahanmuutto nielee kaikki rahat.
Ongelma on siinä, että kukaan ei uskalla sanoa -
rahan tulevan suoraan teidän taskuistanne.
-Paskapuhetta. -Onko?
Totta kai on.
Pitääkö sairaanhoitajan maksaa enemmän veroa kuin miljardiperijän?
Kuka sitten työllistää? Samirin isäkö?
Uskon kyllä kapitalismiin, mutta Samir puhuu asiaa.
Paljonko epäreiluutta yhteiskunta sietää -
ennen kuin usko demokraattisiin instituutioihin romahtaa?
Kiitos teille.
En ole ikinä tajunnut, kuinka pikkiriikkisiä me olemme.
Siis ihan hyvällä tavalla...
Luonto on niin mielettömän iso.
Labbe ehdotti metsästäjätutkinnon tekemistä.
-Olet kasvissyöjä. -Tiedän. Ei se haittaa.
Mahtava biisi. Kovemmalle.
Feedi täynnä palmuja
Läppäreitä, drinkkejä, hittejä
Ajan vielä vuoden metrolla
Jonkun täytyy jäädä, I mean please
-Hei, kulta. -Hei.
-Terve. Mitä äijä? -Mitäs tässä.
-Isä haluaa näyttää paikkoja. -Mahtavaa!
Eikä ole. Älkää kysykö mitään, tai se ei lopu ikinä.
Yrittäkää nauraa "vitseille".
Tervetuloa.
Hei!
-Hoidetaan kierros nyt heti. -Emmekö veisi laukut ensin?
Laukut voivat odottaa.
Mennään, tänne päin!
En tiennyt, että Samir olisi täällä.
Hyvä vaan, kun on porukkaa.
-Minä voin viedä laukkunne. -Kiitos, Mags.
Tämä vanha osa on 1600-luvulta.
Siitä tehtiin 1500-lukulaisen näköinen. Huomatkaa seinäpaneelit.
Tuo on japanilainen haarniska 1500-luvun lopulta.
Sitä käytti joku samurai ja Ruotsiin sen toi Nordenskiöld.
Hän sai sen lahjaksi Japanin keisarilta.
Kypärässä olevat karvat ovat oikeita hiuksia.
Ällöttävää.
Joku raukka skalpeerattiin.
Tämä kasvoi kartanosta linnaksi vuodesta 1889,
kun silloinen omistaja rakennutti neljä tornia,
jotka näitte tullessanne.
1500-luvun linnat olivat muodissa. Vilkaistaan sitten sukua.
Keitähän näissä mahtaa olla?
Kaarle XIV ja Hedvig Eleonoora.
-Kenen puoliso hän oli? -Kaarle X:n.
Hyvä, Samir.
Jatketaan linnan sydämeen, kirjastoon.
Tässä onkin kiintoisa mies. Kukaan ei tiedä, kuka hän on. Ilmeisesti joku lordi. Maalattu noin vuonna 1650.
Kukaan ei ole pystynyt kertomaan hänestä mitään.
Minusta tämä on hieno muotokuva.
-Onko tuo Liège? -Jaa mikä?
-Tuo nallilukkokivääri. -En osaa sanoa.
Niitä tehtiin Ruotsin laivastolle 1600-luvulla.
Se puoli ei ole kiinnostanut minua.
Ehdimme yläkertaankin. Mennään.
Katsokaapa kattoa. Alkuperäistä 1600-luvun jälkeä.
Vau!
Todella hienoa työtä ja myös säilynyt hyvin.
Mennään yläkertaan. Siellä on 25 huonetta lisää.
Sebastian.
-He ovat oven toisella puolella. -Haluan rakastella sinua.
Lopeta. He ovat ihan vieressä.
Lopeta.
Sebastian.
Haluan rakastella sinua.
-Mitä te oikein teitte siellä? -Pikapano.
-Kohta on kirjoitukset. -On vai? Miksei kukaan ole kertonut?
Ihan oikeasti. Muutan Lontooseen ja sinä USA:han.
-Emme näe enää. -Totta kai näemme.
Niin, mutta...
-Mitä jos en pysty siihen? -Mihin?
Moni Lontoossa opiskellut kertoo raataneensa yötkin.
Kopioi tekstejä, laittaa purtavaa sun muuta.
-Mutta kyllä minä pystyn siihen. -Totta kai pystyt.
Mitä jos en ehdi keksiä, mitä oikein haluan?
Maailmanrauhan ja nälkäisten lasten ruokkimisen lisäksi siis.
Maailmanrauhaa en voi luvata, mutta lapset ruokin ihan kohta.
-Kertoisitteko pojillekin? -Totta kai, Mags.
Hän pitää sinusta.
-Saako olla keittoa? -Joo, kiitos.
-Kuplilla vai ilman, Sebastian? -Olisiko viiniä?
-Nyt tarjoillaan kivennäisvettä. -Olen täyttänyt 18, Mags.
Niin minäkin, ja silti kivennäisvesi maistuu.
-Ole hyvä. -Kiitos.
-Maja? -Kuplilla, kiitos.
Ole hyvä.
-Sinulle kai kuplilla, Mags? -Niin.
Samir, kuulin esiintymisestäsi luennolla.
-Olemme synnyttäneet kommunistin. -Kysyinpähän vain kysymyksen.
-Hyvä, Sammie. Kyseenalaista kaikki. -Paitsi ruokajuoman valinta.
-Haluaisitko lisää, Sebastian? -Näin on hyvä, Margareta.
-Olkaa hyvät. -Kiitoksia.
-Miten vanhempasi voivat, Samir? -Hyvin.
-Mitä äitisi tekee? -Hän on töissä Huddingen sairaalassa.
Paperiasiat ovat siis järjestyneet. Hauska kuulla.
Kerro terveisiä.
Hän on toistaiseksi lähihoitajana. Viihtyy sairaalatyössä.
On se kumma, ettemme hyödynnä resursseja paremmin.
Pitäisi saada tehdä sitä, mitä haluaa.
Kyllä äitisi asiat vielä järjestyvät.
On se kumma. Korjaa, jos olen väärässä.
Voisin vannoa, että kerroit äitisi työskentelevän asianajajana.
Labbe, eikö Samir kertonutkin äitinsä olevan asianajaja?
Ehkä hänellä on kaksi ammattia. Se olisi ihan hiton hienoa.
-Isä on asianajaja ja äiti lääkäri. -Ai että isä on?
Hän ei siis ajakaan taksia?
Eikös Samirin isä ajanut meidät kotiin Stureplanilta?
-Lopeta, Sebastian. -Ai mikä?
Ei sillä ole väliä, mitä työtä Samirin vanhemmat tekevät.
No, selitäpä sinä sitten minulle,
mistä se johtuu, että kaikki metrokuskit ja siivoojat,
ja, anteeksi vain Sammie, kaikki taksikuskit ja lähihoitajat -
ovat oikeasti lääkäreitä, asianajajia -
ja jotain hiton ydinfyysikkoja.
Eikö kukaan Syyriassa tai Irakissa ole kaupan kassa?
-Nyt riittää, Sebastian. -Itse kehotit kyseenalaistamaan.
-Riittää jo. -Kuuntelehan, Sebastian.
Ruotsiin asti tulevat pakolaiset ovat monesti hyvin toimeentulevia -
ja koulutettuja. Tänne asti tulo vaatii rahaa.
Sinun maailmassasi ei suuria summia, mutta pitäisi sinunkin se ymmärtää.
Niinpä tietysti.
Humlegårdeniin telttoja pystyttävät ovatkin eliittiä. Olen tuntenut sinut syntymästäsi asti. Et voi olla noin yksinkertainen.
Minäkö? Kutsuitte Samirin tänne vain siksi,
että hän auttaisi Labbea lukemaan kirjoituksiin.
-Paljonko he maksavat sinulle? -Vien Sebastianin kävelylle.
-Minutko? -Älä viitsi.
Voiko tuo pirulainen valehdella meille päin naamaa?
Tulehan jo. Sebastian!
Mikä vitsi!
Tuletko sinä, Maja?
Jää sitten!
-Helvetin loinen! Perseennuolija! -Ole hiljaa!
Käyn vessassa.
Niin?
-Paljonko kello on? -Onko kiire johonkin?
Voisitko vain kertoa, paljonko se on?
Kävimme jo tämän läpi. Älä paina sitä nappia huviksesi.
-Kerro, paljonko kello on. -Vartin yli kaksitoista.
Ole hyvä.
-Sepäs kesti. -Niin. Sebastian lähti.
Ei hän oikein voinut jäädäkään. Hänen isänsä oli samaa mieltä.
Sait siis hänet kiinni. Mitä Claes sanoi?
-Puhutaan siitä myöhemmin. -Anteeksi. Soitan Sebastianille.
Skool.
Hei, Sebastian. Soita takaisin heti, kun voit.
En kaipaa lohtua.
Oli ensimmäinen koulupäivä, kauhea stressi.
Te muut olitte tunteneet toisenne varmaan 17 sukupolven ajan.
15-vuotiaat kyselevät, mitä toisen vanhemmat tekevät työkseen!
-Ihan sairasta. -Onhan se.
Ihan hiton sairasta.
Äitisi ei taida olla lääkäri eikä asianajaja.
En sanonut häntä asianajajaksi. Labbe muisti väärin.
Entä lääkäri?
Halusi opiskella sitä, mutta ei se onnistunut.
Hän viihtyy lähihoitajan työssä. Eikä siinä ole mitään vikaa.
Entä isäsi?
Sebastian oli oikeassa.
Olisivatpa he ajaneet minut pois, sinä ajattelet.
-Älä ajattele puolestani. -Mitä sinä sitten ajattelet?
On ikävää, että luulet olevasi pakotettu valehtelemaan.
Kaikki pitäisivät sinusta vielä enemmän, jos puhuisit totta.
Äitisi on hoitaja, ja isäsi ajaa taksia. Olet tehnyt valtavan kovan työn.
-Sellaista arvostetaan. -Et tosiaan tajua mitään, Maja!
Riittää, että katsoo Idolsia, X Factoria -
tai jotain helvetin Mestarileipuria, niin taustan merkitys selviää!
Jos pitäisimme parempaa huolta maahanmuuttajista,
jos he ruotsalaistuisivat ja oppisivat kielen nopeammin,
amerikkalainen unelma olisi kaikkien ulottuvilla!
Rakastatte amerikkalaista unelmaa ja Zlatania.
Hitto, että rakastattekin Zlatania, Maja. Zlatanin sopii sanoa,
ettei hän lue ikinä ja että tytöt eivät osaa pelata, sellaisiahan mamut ovat!
Vihaavat naisia, eivät käy kouluja. Ja silti te pidätte heistä!
Ketkä "te"?
Hoet, että te sitä ja te tätä. Ketkä ihmeen "te"?
Tiedät, että pidän sinusta.
SEBASTIAN: Käytä kondomia, jos panet häntä
Nyt lopetat, Maja.
Haluan salille.
Se on varattu.
-Haluan suihkuun. -Sekin on varattu.
-Et edes tarkistanut. -Et ole ainoa asiakkaamme, ymmärrätkö?
Haluan tavata papin.
Haluan tavata papin. Minulla on oikeus.
Tarkistan, onko hänellä vapaata.
-Haluatko puhua jostakin erityisesti? -En oikeastaan.
KYYNELEITÄ DJURSHOLMISSA
Miltä tämä on tuntunut?
Ehkä ei ole sattumaa, että tulit juuri tänään.
-Miten sinä voit? -Tosi hyvin.
Miltä tuntuu, kun et pääse hautajaisiin?
Ei ne haluaisi minua sinne.
Jos unohdat muut, haluaisitko itse mennä?
-Istua kökötän vain täällä. -Oletko puhunut siitä?
Täällä voi tehdä vaikka mitä.
-Tai ehkä sinä et halua. -En saa.
-"Ei kontaktia muihin." -Juuri niin.
Voin yrittää keksiä jotain, mitä rajoituksesi eivät estä.
Kuulostaako hyvältä?
Hienoa.
Oletko hoitanut hautajaisia?
Olen kyllä.
-Onko se vaikeata? -Voi se olla sitäkin.
Mutta se voi olla tosi mahtavaakin.
Ihminen haluaa saada surra. Siinä on jotain kaunista, vapauttavaa.
Mutta sinä...
Jos sinä pääsisit niihin hautajaisiin,
mitä ehkä haluaisit sanoa siellä?
En tiedä.
Luulen, että tiedät, Maja.
Haluaisit pyytää anteeksiantoa.
Ehkä luulet, ettei sinulla ole oikeutta pyytää sitä,
mutta on sinulla.
Kaikilla on. Anteeksianto on armoa.
Ei sitä pyydetä silloin, kun on syytön.
Kun on todella vaikeaa, sillä alkaa olla merkitystä.
-Haluaisin kysyä jotain. -Totta kai. Mitä tahansa.
Paljonko kello on?
Tiedät, etten menisi sänkyyn Samirin kanssa. Rakastan sinua.
-Sano jotain. -Mitä?
-Mitä haluat minun sanovan? -Että kaikki on hyvin.
-Mitä minun sitten pitäisi tehdä? -Miksi pitäisi aina tehdä jotain?
Olet niin suorituskeskeinen. Yrittäisit ottaa iisimmin.
Lopeta.
Okei.
Kaikki hyvin.
Tehtäisiinkö jotain?
-Mitä? -En tiedä. Ihan mitä vain.
Mennään kävelylle tai elokuviin. Jotain vain.
Mennään ulos.
Soitan pari puhelua, jengi kasaan.
Hyvä juttu.
Filip, täällä ollaan.
-Tulen kohta. Hoidan yhden jutun. -Älä. Hiton kylmä!
Mene edeltä.
-Mitä kuuluu? -Kaikki hyvin?
-Vähän vauhtia iltaan. -Mahtavaa.
-Hoidatko kaiken... -Totta kai.
Mennään jo.
Palataan.
Mistä puhuit Dennisin kanssa?
Kaikki hyvin? Terve.
Sään takia.
Moikka! Tervetuloa.
Hei, Sebbe.
Käyn vessassa. Nähdään VIP-huoneessa.
Olisi pitänyt tilata samppanjaa.
Kuule, Amanda...
-Miten menee? -Oletko nähnyt Sebastiania?
-Oletko kunnossa? -No, mitäpä luulet?
Tämä fucking paikka... Koko fucking kaupunki!
Ällöttäviä ihmisiä kaikki. Miksi tulimme tänne?
Siis...
Mennäänkö kotiin?
-Ei. Haluan Barcelonaan. -Mitä?
Kiva tapaspaikka ihan kirkon vieressä. Ei, se onkin Palmassa.
Mennään New Yorkiin. Siellä on kivaa. Käyn vain...
Älä koske minuun. Älä koske minuun, minä sanoin!
-Mitä oikein annoit hänelle? -Rauhoitu. Puheestakaan ei saa selvää. Ihan sekaisin!
-Mitä oikein annoit hänelle? -Rauhoitu.
Kerro, mitä annoit!
-Okei, lopetan sen. -Älä myy sitä paskaa Sebastianille!
Helvetin ääliö!
Menemme Lontooseen...
Mitä sinä teet?
-Hitto. -Tule, Sebastian.
Sebastian. Nyt mennään kotiin.
-Järkkäri tulee. -Annatko takit?
-Ihan älytöntä... -Ei!
Tule.
Mennään, Sebastian.
Tule nyt.
Taksi.
Miksi istut täällä pimeässä?
Luulin, että olet Sebastianin luona.
Onko sinulla nälkä?
Teen sinulle aamiaista.
Voisit kutsua Sebastianin meille syömään.
Ei tänään. Vaikka viikonloppuna.
Se olisi mukavaa. Linakin tykkäisi.
Lupaamme käyttäytyä, isä ja minä.
Älä sitä murehdi. Emme nolaa sinua.
Mikset kysy ikinä mitään tärkeää?
Anna olla.
-Mitä nyt? -Haluan ulos.
-Ei onnistu vielä. -Avaa, saatana. Haluan ulos!
Lopeta!
-Missä olet ollut? -Vuoro alkoi juuri.
Paljonko kello on?
-Varttia vaille kolme. -Okei. Kiitos.
-Oletko kunnossa, Maja? -Joo.
-Tarvitsetko jotain? -En.
-Olen lähellä, jos tulee jotain. -Joo.
Okei.
Varttitunti.
900 sekuntia..
Yksi, kaksi, kolme, neljä...
En tiedä, rakastanko häntä enää.
Kultapieni...
Et ole yksin.
En tiedä, jaksanko.
Kyllä sinä jaksat.
Et ole yksin.
Jos sinä tuet Sibbeä, minä tuen sinua. Käykö?
Olet tosi, tosi vahva. Olet minun sankarini.
Moni häipyisi saman tien. Mutta et sinä.
Selvitämme tämän kyllä.
895, 896, 897,
898, 899, 900.
Vaaleanpunainen taivas, penthouse-rivistö
Vaaleanpunainen taivas
Vaaleanpunainen taivas, Mustat katumaasturit
Tuplaparkissa pitkin kaupunkia
Feedi täynnä palmuja
Läppäreitä, drinkkejä, hittejä
-Kalle, avaa! -Mitä?
-Pakko päästä ulos! Haluan ulos! -Pihalla on nyt muita. Odota.
Pakko päästä ulos. Haluan ulos!
-Pakko päästä ulos! -Lopeta jo!
Hän oli niin pinnallinen.
"Syrjintä on kamalaa."
"Köyhyys on ihan kamalaa, rasismi on tosi, tosi, tosi kamalaa."
Puhui aina tuollaisia.
Kaikki oli tosi, tosi hyvin tai superkivasti,
tai pikkiriikkistä.
Kun katsoimme jotain Youtube-pätkää -
maailman lihavimmasta miehestä,
hän sanoi: "hiljaa, katson uutisia."
Hän sääli ihan kaikkia.
Ja samalla lailla itseään.
Ihan sama, oliko jollain syöpä -
tai hänellä vaikka finni.
Hän oli niin hiton itsekeskeinen.
Kaikkien piti palvella häntä.
Mutta hän oli...
Hän oli Amanda.
Teimme kaiken yhdessä.
Ei pilviä, vain ilmapalloja
17 palloa, voin vannoa
-Miten voit, Maja? -Vähän paremmin.
Hyvä niin.
Haluaisin sinun kertovan siitä, kun ammuit Amandan.
Asiakkaani on kuvaillut tapahtumat jo monta kertaa.
Haluan kuulla uudestaan.
Yritin ampua Sebastianin.
Sitten ase laukesi vahingossa.
Ase, joka oli sinun käsissäsi?
-Vastaa ääneen. -Joo.
En huomannut sitä.
En tekisi ikinä Amandalle mitään. En ikinä.
Luokassa ollutta todistajaa on nyt voitu kuulla.
-Hänen todistuksensa kertoo toista. -Mitä?
Hetkinen nyt. Otetaan tauko. Haluan puhua asiakkaani kanssa.
-Ei. Jatka! -Haluan puhua kanssasi, Maja.
Todistajan mukaan tähtäsit Amandaa ja ammuit sitten kahdesti.
Mitä?
Tapoit hänet tarkoituksellisesti.
Joten otetaanpa tämä vielä uusiksi.
Mitä luokassa oikeasti tapahtui, kun ammuit Amandan?