‏- הסדרה מכילה תיאורים גרפיים של אלימות ‏בבית הספר, התעללות מינית ושימוש בסמים -
‏- שעלולים להיות קשים עבור חלק מהצופים. -
‏- הם מיועדים לקהל בוגר. ‏הצפייה מומלצת תחת שיקול דעת. -
‏- סדרה מקורית של NETFLIX -
‏קדימה! את חייבת לעשות את זה!
‏תירי!
‏- האבא הטוב בעולם -
‏רוצו החוצה!
‏צאו כבר, למען השם!
‏צאו עכשיו!
‏צאו!
‏משטרה! משטרה!
‏על הרצפה! על הרצפה!
‏על הרצפה! תראי לי את הידיים!
‏תראי לי את הידיים!
‏פנוי!
‏פנוי.
‏שלום, את בהכרה? את יכולה לשבת?
‏היי, אנחנו פרמדיקים.
‏אני יכולה לבדוק אותך בזריזות?
‏כואב לך? ‏אני לא רואה שום פציעות נראות לעין.
‏קחו אותה החוצה. ‏את יכולה לעמוד?
‏שימו אותה על אלונקה.
‏בזהירות. ‏-שמיכה.
‏כולם מתים?
‏שמה הוא מאיה נורברג.
‏אין פציעות נראות לעין, ‏אבל יש הרבה דם על הבגדים.
‏קצב נשימה 25, דופק 121, לחץ דם 89 על 60.
‏היא קיבלה חמצן באמבולנס.
‏חכו כאן.
‏"אני נמצא בתיכון 'דיורשולם', בו התרחש ירי.
‏האזור נסגר..."
‏קדימה.
‏"אין לנו כרגע מידע על נפגעים."
‏תחזיר אותם, לשימוש בהמשך.
‏בסדר.
‏אני יכולה... ללכת הביתה?
‏אני יכולה ללכת הביתה?
‏אני רוצה ללכת הביתה עכשיו.
‏היי, מאיה. ג'נט נילסון, בלשית.
‏הבגדים והחפצים האישיים ‏שלך נשלחו לזיהוי פלילי.
‏הרופאה תיפגש איתך עוד רגע.
‏אין פצעים בקרקפת,
‏אין פציעות נראות לעין באוזן ימין.
‏יש אדמומיות באזור של כ... ‏חמישה עד שישה ס"מ.
‏אין פציעות בעיניים, שתי הידיים במצב טוב.
‏חכה! חכה! ‏-היי, מאיה.
‏אוי, מאיה, מתוקה... ‏-מי הכניס אותם?!
‏אסור להם להיות כאן! ‏-את זאת שהתקשרת?
‏סליחה, בבקשה צאו מהחדר. ‏אסור לכם להיות כאן.
‏מי את? ‏-ג'נט נילסון, אני מהמשטרה.
‏מאיה נשארת כאן. בואו נדבר בחוץ.
‏אנחנו רוצים להיות עם הבת שלנו. ‏-אסור לכם להיות כאן, בואו נצא...
‏למה לא? ‏-אני לא יכולה לענות על שאלות...
‏למה זה קשור? ‏-אני לא יכולה לענות על שאלות...
‏תגידי לנו מה העניין!
‏מאיה תואשם ברצח ובסיוע לרצח,
‏אז אני רוצה לדבר איתכם בחוץ.
‏בבקשה, אנחנו חייבים להיות עם הבת שלנו! ‏-תירגע.
‏הא? ‏-אני רוצה להישאר...
‏לא, בואו נצא החוצה. אני אחזור. ‏-מאיה, יהיה...
‏אני כבר חוזרת. ‏-סליחה...
‏קדימה! ‏-מה אמרת?
‏את תואשמי ברצח, בניסיון לרצח ובסיוע לרצח.
‏היי, מאיה. אני סוזי. בואי אחריי בבקשה.
‏את תקבלי את הבגדים שלך בחזרה. ‏בינתיים את יכולה ללבוש את זה.
‏ארוחת בוקר מוגשת בשעה שבע, ‏ארוחת צהריים ב-12 וארוחת ערב בחמש.
‏את תאכלי בחדר שלך.
‏יש לך שעה של יציאה לחצר בכל יום.
‏יש לוח זמנים, וכך גם לגבי המקלחת.
‏תיכנסי.
‏אם את צריכה משהו, ‏תלחצי על הכפתור הזה ודברי אל הרמקול.
‏יש שאלות?
‏כמה זמן אני צריכה להיות כאן?
‏עורך הדין שלך בדרך, הוא יעדכן אותך.
‏תודה.
‏היי, מאיה.
‏פיטר סנדר, משרד המשפטים "סנדר ולסטודיוס".
‏אבא שלך יצר איתי קשר, ‏הוא ביקש ממני לייצג אותך.
‏בסדר.
‏שבי, בבקשה.
‏אני יודע שזה הרבה לעכל בהתחלה...
‏אבל את עומדת מול אישומים פליליים.
‏המשטרה רוצה לדעת מה קרה בכיתה, ‏כי הם מאמינים...
‏הם אמרו שאת חשודה ברצח, ‏בסיוע לרצח ובניסיון לרצח.
‏לא כולם מתים?
‏זה אולי יישמע קצת מוזר, אבל...
‏אני לא יכול להיכנס לפרטים ספציפיים.
‏אסור לי,
‏מכיוון שזה עלול לחבל בחקירה המשטרתית.
‏אז אתה לא יכול להגיד לי? ‏-לא, אני לא יכול להגיד לך.
‏אף אחד לא אומר לי כלום.
‏והבלשית הזאת, הגמדה, ‏הננסה לועסת הטבק הזאת,
‏היא אזקה אותי! היא באמת יכולה לעשות את זה?
‏הם לקחו את הטלפון שלי ואת השעון שלי. ‏אני אפילו לא יודעת מה השעה.
‏אני רק רוצה לחזור הביתה.
‏מתי אוכל לחזור הביתה?
‏פשוט... פשוט תירגעי, בסדר?
‏כל דבר בשעתו.
‏אבל אני רוצה ללכת הביתה. ‏-אני מבין. את רוצה כוס מים?
‏בואי נתחיל בחקירה.
‏המשטרה תתשאל אותך, ואני אהיה איתך כל הזמן.
‏תקשיבי,
‏התובעת תגיש צו מעצר לבית המשפט.
‏היא חייבת לעשות זאת תוך שלושה ימים.
‏בפשטות, זה אומר שהתובעת ‏מבקשת מבית המשפט שתישארי כלואה.
‏לאחר מכן יהיה שימוע מעצר, ‏בו יציגו בפנייך רשמית את ההאשמות,
‏ואז תהיה לנו הזדמנות להגיב להאשמות האלה.
‏טוב, נעבור על זה כשיגיע הזמן.
‏אני חושב שכדאי שנשוחח קצת לפני החקירה, ‏אם את מרגישה שאת מסוגלת.
‏יש משהו שאת יכולה להגיד לי?
‏מה לגבי סבסטיאן, החבר שלך?
‏איך הכרתם?
‏אה...
‏זה היה...
‏בקיץ.
‏זה היה מאוחר בלילה, אבל היה עדיין חם.
‏הוא היה בחו"ל למשך שנה, ‏ולא עבר הרבה זמן מאז שחזר.
‏אני עבדתי בלילות במלון, והייתי בדרך לשם,
‏והוא פשוט הופיע.
‏הוא אף פעם לא התייחס אליי לפני כן,
‏אבל באותו לילה הוא הסתכל רק עליי.
‏היי, חבר. ‏-ברוך הבא.
‏היי, מה קורה?
‏היי, מאיה!
‏מאיה נורברג!
‏איפה היית כל חיי?
‏את יודעת מי אני, נכון? סבסטיאן. ‏-אני יודעת.
‏היי, טוב לראות אותך.
‏איזה מזל יש לי, ‏אנחנו בדיוק נכנסים למועדון. רוצה להצטרף?
‏אני לא יכולה, אני בדרך לעבודה. ‏-ברור שאת באה!
‏לא, אני הולכת לעבודה. ‏אני לא יכולה, אני לא יכולה.
‏מאיה, חכי שנייה.
‏בואי איתנו. בבקשה.
‏לא, אני לא יכולה.
‏כל כך שמחתי שאנחנו ביחד בכיתה, ‏והנה אנחנו כאן הלילה!
‏זה בטח אומר משהו.
‏קדימה, בואי איתנו.
‏אני אעשה כל דבר, אני מבטיח.
‏את לא מאמינה לי? אני מבטיח! ‏-אני רוצה, אבל לא יכולה.
‏אני חייבת לעבוד. ‏-את בטוחה?
‏כן, אני בטוחה. ‏-מתי את מסיימת?
‏מחר בבוקר, בשש וחצי. כשאתה כבר תישן.
‏להתראות.
‏בפעם הראשונה שראיתי אותך, ישבתי על עץ.
‏צעקתי "היי, מאיה!",
‏אבל את לא ענית, רק אימא שלך. ‏היא אמרה, "תיזהר, שלא תיפול".
‏את זוכרת? ‏-לא.
‏אבל היא לא ידעה שאנחנו מתכרבלים ‏ושנישקתי אותך במבצר הכריות.
‏אבל אני זאת שנישקה אותך. ‏-אז את כן זוכרת!
‏בחיי, מבצר כריות יכול להיות כיף.
‏הדברים היו הרבה יותר פשוטים שם.
‏לבשת את המכנסיים הצהובים ‏עם כתמי הוויניל שלך,
‏המורה האהובה עליך לבשה אותם. ‏-נכון... ‏איך קראו לה? ‏-אנלי.
‏אנלי...
‏כמובן. האהבה הראשונה שלי.
‏חשבתי שזאת אני.
‏טוב, את האהבה השנייה שלי.
‏לאן אנחנו הולכים?
‏אני הולכת הביתה.
‏אוקיי, אנחנו הולכים לאותו כיוון.
‏למה את מקשיבה?
‏רך.
‏מוצא חן בעיניי, מוצא חן בעיניי.
‏את לא צריכה לעבוד.
‏אבא חושב שהניסיון יכול לעזור לי.
‏זאת הייתה המשמרת האחרונה שלי. ‏נמאס לי מאורחים שיכורים ששואלים,
‏"איפה הבחורות היפות?"
‏תקשיבי, מה את עושה הערב?
‏אני אשב במכונית ‏איפשהו בדרום צרפת עם אימא ואבא
‏ואחותי הקטנה שיש לה בחילה בנסיעות. ‏-הבנתי.
‏אנחנו ישנים במלון בוטיק ‏שאימא שלי מצאה באתר אינטרנט סודי ביותר.
‏זה נשמע אדיר. ‏-נכון.
‏הכל בשביל קצת שמש. ‏-בדיוק.
‏הנה הבית שלי. ‏-נחמד.
‏אה... אני לא יודע, אבל לכמה זמן את נוסעת?
‏שלושה שבועות. ‏-אז תיהני. להתראות.
‏"בון וויאג'", או מה שלא אומרים.
‏תשמרי על עצמך, מאיה.
‏להתראות.
‏ביי. ‏-ביי.
‏את נוסעת לצרפת לעתים קרובות?
‏בכל קיץ.
‏אבל בפעם הזאת רק רציתי הביתה.
‏יש לי בחילה. ‏-תנסי לחשוב על משהו אחר.
‏יש לכן שקיות שם? ‏-כן, אני אוציא אותן.
‏מה נעשה?
‏לעצור? ‏-לא, תמשיך בנסיעה איטית ורגועה.
‏בואו נשחק משחק. יש הצעות? ‏-כן, בואו נשחק...
‏"יש לי ספינה מלאה". מאיה.
‏אה... יש לי ספינה מלאה במשמשים.
‏יש לי ספינה מלאה בבננות. ‏-יפה, לינה.
‏יש לי ספינה מלאה בקוקוסים.
‏יש לי ספינה מלאה בתמרים.
‏יש לי בחילה! ‏-תשאפי מהאף ותנשפי מהפה, ותרגישי טוב יותר.
‏לשאוף... ולנשוף...
‏לשאוף... ‏-אימא, היא מקיאה.
‏לא על המושב! תשתמשי בטישו. ‏-הנה מגבת.
‏לא, תשתמשי בטישו. ‏-הנה...
‏יש לנו מגבת. ‏-תשתמשי בטישו!
‏יש מגבת! אלוהים! ‏-זהירות על השיער.
‏יש לך טישו? ‏-כן, אבל...
‏בואו נבלה כמה ימים בהרים.
‏נראה נחמד. ‏-נכון?
‏מאיה, לא עכשיו.
‏כאן מאיה אוכלת.
‏הוא התקשר? תגידי לי שהוא התקשר.
‏לא, הוא לא. ‏-מה הבעיה? אני מבטיחה שהוא יתקשר.
‏מי זה "הוא"? ‏-לא, הוא לא.
‏חכי רגע, הם רוצים להגיד שלום.
‏היי! ‏-שלום.
‏היי, אמנדה. ‏-היי, אמנדה.
‏היי, לינה-בינה! ‏-היי.
‏תבטיחי שתתקשרי אליי כשהוא יתקשר. ‏-הוא לא יתקשר.
‏מאיה... ‏-הוא כן, אני מבטיחה לך שכן.
‏ואני מתגעגעת אלייך נורא. ‏-מאיה...
‏סליחה, אני חייבת ללכת.
‏בכל מקרה, להתראות. אני אוהבת אותך. ‏-אוקיי. להתראות, אני אוהבת אותך. ביי.
‏מאיה, נכון שזה נראה מדהים?
‏אני כל כך מתגעגעת לאמנדה, ‏אי אפשר לחזור הביתה בקרוב?
‏את תראי את אמנדה כשיגיע הזמן. ‏עכשיו אנחנו כאן, אז תעבדי על הצרפתית שלך.
‏אדוני.
‏אדוני, בקבוק מים לילדה...
‏אבא. אבא! הוא לא יבוא אם תצעק לו.
‏אני לא צועק, אבל הוא לא מקשיב.
‏אדוני!
‏אדוני. ‏-הצרפתים...
‏אבא שלי צמא. ‏נוכל לקבל עוד בקבוק מים, בבקשה?
‏בהחלט, גברתי. מיד. ‏-תודה רבה.
‏הוא מיד יחזור. את רוצה ללכת לשחות? ‏-כן.
‏אסור ללכת לשחות מיד אחרי ארוחה.
‏הורים אומרים את זה בשביל שקט ושלווה.
‏אל תשכחו את המצופים.
‏כן! בואי הנה. ‏כן! ילדה טובה!
‏את יכולה להיות בתולת ים? ‏-בתולת ים? כמו אריאל?
‏כן. ‏-אוקיי, חכי.
‏כן!
‏היי, מאיה. ‏-היי.
‏היי. ‏-מה אתה...? איך מצאת אותי?
‏יש לי חוש ריח טוב, אני מניח.
‏זאת אמנדה, נכון? ‏-היא אמרה משהו?
‏לא. ‏-יופי.
‏רציתי להפתיע אותך.
‏הצלחת.
‏טוב לראות אותך.
‏גם אותך.
‏הגענו.
‏שלום, מה שלומכם?
‏טוב, מה שלומכם? ‏-מעולה.
‏טוב, מאיה, אני רוצה שתכירי את חברי הצוות.
‏הקפטן. ‏-נעים מאוד, קפטן ארלוב.
‏היי, מאיה. ‏-נעים מאוד.
‏יש לא מעט מהם. ‏-שלום, ברוכה הבאה.
‏מאיה. ‏-השף.
‏היי, נעים מאוד. ‏-מאיה.
‏היי, נעים מאוד. ‏-היי, מאיה.
‏היי, אני ברנדט. שמפניה? ‏-כן, בבקשה.
‏תודה. ‏-אין בעד מה.
‏בואי נוריד נעליים.
‏בדיוק ניקינו את הסיפון, אז...
‏ברוך הבא. ‏-תודה.
‏ברוכה הבאה.
‏-תודה.
‏וואו! ‏-אה, מאיה. ברוכה הבאה.
‏היי. ‏-אני אקח את זה.
‏ממש נהדר.
‏כן, שלום. ‏-היי.
‏אופס! היי, ברוכה הבאה.
‏תודה רבה. איזו סירה מדהימה.
‏או איך שלא קוראים לזה. ‏-את יכולה לקרוא לזה איך שאת רוצה.
‏סבסטיאן הצטרף להפלגה בגללך, ‏אני לא בטוח שהוא היה כאן אם לא את.
‏מה הסוד שלך? לי הוא אף פעם לא מקשיב.
‏לא, אני חושבת שזה ההפך.
‏סבסטיאן הזמין גם את ההורים שלך ‏ואת אחותך לארוחת ערב היום?
‏אני בטוחה שאימא תקנה שמלה חדשה. ‏-באמת? נחמד מאוד.
‏קלאס. ‏-כן?
‏אני צריכה את החתימה שלך כאן. ‏-כן.
‏מאליס, זאת מאיה, המושיעה של סבסטיאן.
‏זאת מאליס.
‏אפשר להגיד שמאליס היא חלק מהמשפחה.
‏החלפתי חיתולים גם לקלאס וגם לסבסטיאן.
‏משהו לשתות? לאכול? ‏כל מה שאת צריכה, תרגישי בבית.
‏בהחלט, תודה רבה.
‏בואי נראה...
‏אין מצב! ‏בואי!
‏בואי, מאיה! ‏-כן, אני באה.
‏התאהבת בו, נכון?
‏סבסטיאן...
‏הוא לא היה דומה לחברים הקודמים שלי.
‏הוא היה...
‏הוא היה יכול להשיג כל בחורה, ‏אבל הוא רצה אותי.
‏תראי, מאיה, המשטרה תתשאל אותך.
‏חשוב לזכור ש...
‏שאת יכולה לבחור ‏לא לענות על השאלות אם את לא רוצה.
‏את תחליטי מה את רוצה לספר להם.
‏אם תתחילי להרגיש לא בנוח,
‏פשוט תודיעי לי, ‏ואנחנו ניקח רגע כדי לדבר על זה.
‏חשוב לא להזכיר שום דבר ‏שהם לא שאלו עליו ספציפית.
‏אל תעשי בשבילם את העבודה. ‏למה את חושבת שאת כאן, מאיה?
‏אנחנו חייבים לשאול את השאלות האלה ‏על מנת לשפוך קצת אור על מה שקרה.
‏הנה הכיתה.
‏את יכולה להגיד לי איפה בחדר הזה ‏את והאחרים הייתם אתמול בבוקר?
‏מה אכלת לארוחת בוקר אתמול?
‏לא אכלתי ארוחת בוקר.
‏את בדרך כלל אוכלת ארוחת בוקר? ‏-כן.
‏רק אתמול בבוקר לא?
‏לא. ‏-איך הגעת לבית הספר?
‏אימא שלך הסיעה אותך?
‏נסעת באוטובוס?
‏הגעת עם סבסטיאן?
‏נכנסת למכונית עם סבסטיאן. ‏באיזו שעה הגעת לבית הספר?
‏קצת לפני תשע, אני חושבת.
‏ואיך הגעת לבית הספר? ‏-כבר אמרתי לך.
‏אני רוצה לשמוע אותך עונה שוב. ‏-למה?
‏איך הגעת לבית הספר?
‏במכונית. המכונית של סבסטיאן. כמו שאמרתי.
‏את יכולה לספר לי במילים שלך ‏מה הדבר הבא שקרה, מאיה?
‏מרשתי לא יכולה ‏לתת לך תשובות אם לא תשאלי שאלות.
‏אם אין לך שאלות נוספות, בואי נסיים את זה.
‏יש לי שאלות נוספות.
‏מאיה, מה לגבי סבסטיאן, החבר שלך?
‏את יכולה לספר לי עליו? איך הוא היה?
‏המקום היה נטוש,
‏לא ציפיתי שיהיה שם כל כך שקט.
‏ניגשתי לדלת וראיתי ‏סרט יפה שקשור לפעמון, אז משכתי בו...
‏דינג-דונג, דינג-דונג,
‏אני עומד שם ומחכה.
‏אחרי זמן קצר איש צעיר פותח את הדלת.
‏אמרתי לו שאני רוצה... תודה. ‏לקנות ממנו כמה ארגזי שמפניה.
‏"לא!" הוא אומר, ‏ואז טורק לי את הדלת בפרצוף.
‏איזו חוצפה! ‏-ככה זה הצרפתים.
‏טוב, לא הייתי אומר ככה. ‏הייתי בהלם, זה בטוח.
‏זאת הייתה איזושהי אי הבנה?
‏היה חור קטן בדלת העץ, ‏ויכולתי לראות אותו מציץ דרכו.
‏הוא פשוט הסתכל עליי, אז חשבתי ‏שאוכל לקנות את השמפניה שלי במקום אחר.
‏התחלתי ללכת בחזרה למכונית שלי, ואז שמעתי,
‏"אדוני, אדוני, ‏סליחה, סליחה! ז'ה-ריגול, ז'ה ריגול!"
‏מה זה אומר? ‏-"סתם צחקתי."
‏ככה הוא אמר.
‏אז הסתובבתי בחזרה, וזאת השמפניה המדוברת.
‏זה הסיפור מאחורי הרמת הכוסית הזאת.
‏לחיים!
‏ממש מרתק. ‏-תודה.
‏מה אם הוא לא היה פותח? ‏היית קונה במקום אחר?
‏רעיון טוב. כנראה שכן.
‏תהנו. ‏-תודה רבה.
‏אימא,
‏קלאס שאל אותי ‏אם אני רוצה להישאר על הסירה, או... היאכטה,
‏ואני רוצה מאוד. ‏-אה...
‏זה רק לכמה שבועות.
‏ברשותכם, כמובן.
‏טוב, תכננו טיול להרים מחר.
‏אבא, איך אפשר להשוות את ההרים לזה?
‏זה נשמע מדהים, מאיה.
‏אם זאת לא טרחה, כמובן.
‏להפך. נשלח מישהו שיאסוף את הדברים של מאיה.
‏יש לך בת מקסימה.
‏היא גם הבת שלי. ‏-יש לכם בת מקסימה, לשניכם.
‏כמובן. אני פשוט לא מבין מה היא מוצאת בו.
‏הוא דומה לאימא שלו, שתדעי.
‏יש לך אימא יפהפייה. ‏-תודה.
‏היא השתתפה ‏בתחרות מלכת היופי בשוודיה, נכון?
‏אפשר להגיד את זה לזכותה, אכן.
‏אבל עדיף לנו בלעדיה, נכון, סבסטיאן?
‏את רוצה לצאת לסיבוב?
‏לכו, שניכם. לכו.
‏תהיי טובה.
‏היי, אתה, אל תעשה שום דבר שאני הייתי עושה.
‏אני מבטיח.
‏אני אתגעגע אלייך. ‏-גם אני אתגעגע אלייך.
‏נתראה בבית. ביי. ‏-ביי.
‏זה נכון שאימא שלך ‏השתתפה בתחרות מלכת היופי?
‏כן, אבל אבא לא אוהב לדבר על זה.
‏איפה היא?
‏אני לא יודע. אני אף פעם לא שומע ממנה.
‏למה לא?
‏היא פשוט נעלמה.
‏או ש... את יודעת...
‏אבא וידא שהיא תיעלם,
‏ושאסור יהיה לה לראות אותנו יותר.
‏מה?
‏שאלתי אותו, פעם...
‏בן כמה היית אז?
‏עשר, אולי.
‏אז שאלתי אותו...
‏מה הוא עשה...
‏כדי לגרום לה לעזוב.
‏ומה הוא אמר?
‏טוב, אבא אמר...
‏"המשפחה הזאת לא מוציאה את הזבל.
‏יש לנו אנשים שעושים את זה בשבילנו".
‏אלה המילים המדויקות שלו.
‏בוקר טוב. ‏-בוקר טוב.
‏מאיה.
‏בוקר טוב. ‏-בוקר טוב.
‏ישנת טוב? ‏-כן, תודה.
‏שבי. ‏-תודה.
‏ותודה שנתת לי להישאר כאן. ‏-אני צריך להודות לך.
‏זה טוב שתהיי כאן כשאני אעזוב. ‏מה את רוצה לארוחת בוקר?
‏אה... קפה וקרואסון, בבקשה.
‏קרואסון לבד לא יספיק.
‏בבקשה, תביאי ארוחת בוקר למאיה.
‏סבסטיאן עדיין ישן, כמובן.
‏כן, שאלך להעיר אותו? ‏-לא, ממש לא.
‏אני מעדיף לשבת כאן ולדבר איתך.
‏אנחנו יכולים להתחבר, ‏אני אכיר אותך טוב יותר...
‏אימא שלך אמרה שאת מדברת צרפתית,
‏זה נכון?
‏אני לא יודעת. בערך, אולי.
‏את מתחילה את השנה האחרונה שלך בבית הספר,
‏איך את מרגישה לגבי זה? ‏-מעולה, האמת.
‏יש לך תכניות?
‏אני לא יודעת. ‏אבא אומר שאני צריכה ללמוד מנהל עסקים,
‏אימא רוצה ‏שאלמד משפטים באופסלה בדיוק כמוה, אז...
‏ומה את רוצה? ‏-ללמוד בחו"ל.
‏וספציפית יותר? ‏-אה... אולי בארה"ב.
‏כן, יש שם הרבה אוניברסיטאות טובות.
‏אני אוהב את זה שאת מציבה לך רף גבוה יותר ‏מזה של ההורים שלך. זה מבטיח, מאיה.
‏תמיד תזכרי, שום דבר הוא לא בלתי אפשרי.
‏אח של סבסטיאן, לוקאס, לומד בהרווארד.
‏אני מניח שסבסטיאן כבר אמר לך. ‏-לא, הוא לא.
‏יש לו עתיד מזהיר. ללוקאס, הכוונה.
‏אוקיי, בטח.
‏טוב...
‏מעולה. אני מקווה שיהיו לך ‏כמה שבועות נחמדים כאן עם סבסטיאן.
‏תשמרי עליו טוב. ‏-אה, אתה לא נשאר?
‏לא. חופשות מוערכות יתר על המידה, ‏אם את שואלת אותי.
‏אני מבינה. אני לא יודעת...
‏אימא ואבא לא הבינו שנהיה לבד.
‏טכנית לא תהיו לבד, כי יש כאן 14 אנשי צוות.
‏הא?
‏נכון. ‏-תרגישו חופשיים להישאר בחדר שלי
‏אחרי שיכינו לכם אותו.
‏אה, אוקיי, תודה. ‏-בטח.
‏היה נפלא להכיר אותך, מאיה.
‏עד לפעם הבאה. ‏-כן, בהחלט.
‏תשמרי על עצמך.
‏היי. ‏-היי.
‏ישנת טוב?
‏בבקשה.
‏אה! תודה.
‏תודה. ‏-אין בעד מה. תהנו.
‏לחיים.
‏לא החלפת בגדים לשימוע?
‏סנדר אמר ‏שאני יכולה ללבוש את זה אם אני רוצה.
‏בסדר. בואי.
‏התביעה מבקשת שמאיה נורברג תישאר במעצר
‏על עילה סבירה ‏לאישומים ברצח, סיוע לרצח וניסיון לרצח.
‏אם לא תישאר במעצר, יש אפשרות שהנאשמת
‏תפגע בחקירה ע"י בריחה, ‏השמדת ראיות וכיוצא בזה,
‏ולכן אני מבקשת מבית המשפט מעצר בלתי מוגבל.
‏בנוסף, אנחנו מבקשים ‏ששימוע המעצר יהיה סגור לציבור.
‏תודה. אדוני הפרקליט, תגובתך?
‏מרשתי מכחישה ‏את כל האישומים ומערערת על העילה הסבירה,
‏ועל כן דורשת שישחררו אותה.
‏אני מערער גם על הצבת התנאים של התביעה.
‏יחד עם זאת, ‏לא אתנגד לכך שהשימוע יהיה סגור לציבור.
‏אני מכריזה בזאת ‏שהשימוע הזה יהיה סגור לציבור,
‏אז אני מבקשת ‏מכל הנוכחים באולם לעזוב את בית המשפט.
‏כולם צריכים ללכת. זה בסדר, אני כאן.
‏לא רק שמאריה נורברג ‏הייתה נוכחת בזירת הפשע,
‏טביעות האצבעות שלה נמצאו גם על כלי הרצח.
‏מתי תוכלו להגיש כתב אישום?
‏אנחנו עדיין בשלב מוקדם. אין לי תשובה.
‏שימוע מעצר נוסף ייקבע לעוד שבועיים.
‏מר סנדר, תמשיך.
‏מרשתי כופרת בכל ההאשמות, ‏ואני מתנגד בתוקף לדרישה למעצר בלתי מוגבל.
‏אין שום בסיס למנוע ממאיה
‏ביקורים מצד הוריה ואינטראקציה עם אחרים.
‏אני גם מבקש מבית המשפט ‏להתחשב בגילה הצעיר של מאיה.
‏היא בגירה. ‏-מאיה חגגה 18 לפני שלושה שבועות.
‏זאת חקירת רצח מורכבת.
‏אין שום בסיס לשחרורה של מאיה נורברג.
‏תני לה לראות את הוריה. ‏הם יודעים שאסור להם לשוחח על המקרה.
‏אני מבקשת מעצר בלתי מוגבל. ‏-היא לא יכולה לשבת בבידוד 23 שעות ביום.
‏אני מכריזה על סיום השימוע.
‏נצא להפסקה, ‏ומאוחר יותר אחר הצהריים נכריז על פסיקתנו.
‏זאת פסיקת בית המשפט לגבי הבקשה למעצר:
‏מאריה נורברג מואשמת ברצח בעילה סבירה,
‏ועל כן הבקשה לתנאי המעצר מאושרת,
‏ומאריה נורברג תישאר במעצר.
‏בקשת התביעה למעצר בלתי מוגבל מאושרת.
‏יהיה שימוע מעצר שני בעוד 14 ימים.
‏תודה. ‏תודה.
‏מאיה.
‏קמילה, תירגעי.
‏את לא מקלה על העניינים.
‏זה היה צפוי, מאיה.
‏את צריכה להישאר בכלא. ‏-לכמה זמן?
‏יש שימוע חדש כל שבועיים,
‏אבל אם לא תערערי על המעצר, ‏אין צורך בשימוע.
‏זה...
‏התובעת ביקשה מעצר בלתי מוגבל, ‏ובקשתה נענתה.
‏בעיקרון, ‏זה אומר שאסור יהיה לך לקבל מבקרים.
‏לא אימא, לא אבא.
‏לא תהיה לך גישה לאינטרנט, ‏לטלוויזיה, לרדיו, לעיתונים,
‏אבל אני אעשה כל שביכולתי כדי לשנות זאת.
‏חשוב שתצאי החוצה ‏לשעה אחת בכל יום ותנשמי קצת אוויר.
‏מאיה, נצלי כל הזדמנות שתהיה לך ‏לדבר עם האנשים שנותנים לך לדבר איתם.
‏יש יועץ ויש כומר.
‏רק תבקשי, והם יוכלו לעזור.
‏ומילה אחת שלך, ואני אגיע הנה.
‏תודה.
‏אוקיי, זה הכל.
‏בואי, מאיה.