Načeo si novi hleb, a nismo potrošili stari? -Želim sveži.
Dobro, onda ću baciti stari.
Pa-pa, novci.
G. Finjak voli svež hleb. Šta uopšte radiš kod kuće?
Zar ne treba da si u crkvi? Ne moraš da budeš na poslu?
Ne trebam im danas. - Nisi bio ni juče.
Nešto se događa na poslu? Jer, ovo je neobično.
Ne.
Da. Najurili su me. Dobro, ne baš najurili.
Otpustili su me. -Šta? Zašto su te najurili?
Nisu me najurili, otpustili su me. - Zašto?
Bez posebnog razloga. Smanjuju troškove.
Opet si na kokainu, zar ne? - Zašto? -Ne laži me!
Uvek to spominješ! - O, Bože, istina je!
To je to, vraćaš se na odvikavanje! - Ne vraćam se tamo nikad više!
Trebalo je da pretpostavim. Čudno se ponašaš.
Otpustili su te! I ružno si mi komentarisao kosu. -Isuse!
Opet ti o kosi! Već smo prošli tu svađu.
Izvini, ali mi se jednostavno ne sviđa. Dobro?
Izgleda jebeno glupo. Prihvati to!
Prikladna je za moje godine.
Za razliku od tebe, s tim pramenovima.
Izgledaš staro i očajno. Glumiš rok zvezdu na kokainu! Jadan si!
Jebi se.
Govoriš ženi da se jebe? Patetično!
Nezaposleno, narkomansko govno koje se stalno duri.
Ne možeš da izdržavaš decu, ali nosiš pocepane farmerke
i po ceo dan slušaš "Kings of Leon", kao neki balavac!
Hoćeš da mi digneš živac? Dobro! Reći ću ti jasno i glasno:
Jebi se! Jebi se!
Tata! - Dobro sam, dobro sam.
U redu je. Sranje!
ČESTITI DŽEMSTOUNOVI
Ča-ča-ča! Uhvatio sam te!
Gideone, gde si pokupio tu groznu naviku? Nadam se ne kod kuće.
Ne! Ne brini, mamice, propušio sam na setu.
Žao mi je što si povređen, ali se barem više ne družiš
s onakvim ljudima. Okani se pušenja i sarkazma!
I ne zovi me "mamice". Ne dozvoljavam.
Izvini, ne znam šta mi je. - Ortak, treba nam usluga.
Moraš se uključiti, posebno otkad po ceo dan samo besposličariš.
Neću da propovedam. - Nisam ni hteo to da te pitam.
Zamenićeš dedinog vozača.
Dosta mi je da gledam tvoju pokunjenu facu dok izigravaš vojnog invalida.
Kod kuće sam jer imam ozbiljnu povredu.
I istina je da sam pokunjen.
Ništa ne mogu. Ne mogu da vozim motor, da vežbam...
Možda više nikad neću biti kaskader.
Više nećeš biti kaskader? - Nećeš biti kaskader?
Slušaj, ortak, ne želimo da te omalovažavamo,
ali, možda ti ovo treba. Izađi u svet.
Vozi dedu po lekove, na preglede prostate.
Zaokupi se nečim. -Često ide na pregled prostate?
Dosta često. -Često. Sve je veća. - Hteo ne hteo, radićeš to,
zato prestani da cviliš.
"Danju prijatelji, noću ljubavnici." - Isključi to.
"Nadaju se da niko neće saznati gde odlaze."
Prestani da me hvataš za ruku i isključi to, jebote.
Ne pretvaraj se da ne voliš našu pesmu. -Začepi.
To nije naša pesma. Mi nemamo pesmu.
Šta ti je s licem?
Žena me tresnula. -Čoveče! Šta se dogodilo?
Rekao sam da sam otpušten, ali, nisam joj mogao reći zašto.
Misli da sam opet na koki. - To je sjajna vest.
Hoće da se vratim na odvikavanje. Sve je sjebano.
Hej! Zemlja zove Stivena!
Spusti se iz svemira i smiri se.
Misliš da nisam razmišljala o tome? Jesam.
Zato sam spremna da ti dam 10.000 dolara.
Pretežno u sitnim novčanicama,
da možeš da kupuješ grickalice na benzinskoj.
Daješ mi novac da odjebem? - Donekle, tako nekako.
Neću se predati i pustiti da pobedi drugi tip. -Koji tip?
Tvoj muž. Spreman sam da se borim za tebe.
Moram ti reći da ne zvučiš kao tetoviran muškarac.
Stivene, imaš ženu. Imaš decu.
Ti i ja nismo ni kenjali jedno pred drugim.
Ali bih hteo to. - Nemoj.
Smesta bih ostavio porodicu zbog tebe. Ubio bi ih.
Verujem ti.
Odavno znam da dovodim muškarce do ludila snagom svoje pice.
Čak i samim obećanjem ove pice.
Ali, razaranje braka, uništenje porodica?
To je jedno veliko "ne". Ti i ja - neće moći.
Ne želim više da te vidim.
Džudi, čekaj.
Nemoj... Nemoj to raditi.
Dobro, Gideone, održavaj tu brzinu. Tata ne voli brzu vožnju.
Dobro mu ide, ha, tatice? - Da. Hvala ti, Gideone.
Drago mi je što mogu da pomognem, deda.
Zašto vozi ako je povređen? Ne može ni glavu da okrene.
Bolje mu pomozi umesto što zanovetaš.
Možeš sad. -Mogu? - Da, uključi žmigavac.
Zašto smo uopšte došli ovamo? Mi mrzimo Montgomerijeve.
Proveravamo kako su naši zakleti neprijatelji. -Mama bi bila protiv.
Rekla bi da odjebemo te incestuozne čudake. -Nikada to ne bi rekla.
Uvek su bili tupavi i čudnjikavi. -Čudim se da se niste slizali.
Stvarno? -Aha. -Da pričamo malo o slizavanju? -Može.
Vrati se na turneju po još malo poljubaca. -Prestani.
Napiši novu ljubavnu pesmi. - O čemu pričate? -Ni o čemu, tata.
Prestanite! - Gideone, ovde skreni levo.
Dobro.
Čekaju vas u kantini. Držite se leve strane i ne skrećite s puta.
Imaju čitavu vojsku naoružanih vucibatina.
Kakvo je ovo mesto, tata? - Prava paravojna jazbina.
Ovo su preperi. Veruju da je kraj blizu.
Žele da se pobrinu da ne ostanu bez toalet papira.
Kreni! Idemo, idemo!
Gideone, šta radiš? - Nemam pojma.
Idem s vama ili ostajem u autu? - Ti si vozač, šta misliš? -Da.
Znači, ostajem u autu? - Bravo. Ostaješ u autu.
Tata, nemoj mu popuštati samo zato što ti je unuk.
Dobro je, Džesi.
Dobro.
Ujače.
Rođaci. Dobro došli.
Otkud ti ovde, ujače? - Mama je zabrinuta za vas, to je sve.
Došao sam da proverim jeste li dobro. - Mama nema pojma.
Već dugo nema pojma ni o čemu. - Tu si u pravu.
Ali, kada pogledam oko sebe, čini se da je ovaj put u pravu.
Ko su svi ovi ljudi? -"Braća sutrašnjih požara".
Ovo je paravojska.
Ovo je bila loša ideja. Neću da poginem u ovoj vukojebini.
Ako uleti FBI, sve će nas postreljati. Ne, hvala.
Šta smerate? - Sprema se rat.
Gospod je odabrao našu ulogu u njemu.
Znam koji je moj zadatak.
Znate li koji je vaš? - Da pevam. -Da propovedam.
Rad s mladima, valjda. - Vidi, vidi, vidi!
Nije li to svetski poznata porodica Džemstoun?
Zdravo, Piter. - Ilaj.
I starmali Karl. - Zdravo, ujače Ilaj.
Hoću reći, dobar dan, gospodine. I rođaci.
Cela porodica je tu.
Čemu dugujemo ovo zadovoljstvo? Nije valjda zaslužna moja draga žena?
Zamolila me je da proverim kako su momci.
Rekao bih da smo sasvim dobro.
Jesi li ti dobro, Karl? - Da, gospodine. -Eto vidiš.
Nadoknađujemo izgubljeno vreme sada kad je tata izašao iz zatvora.
Neću da budem neuljudan, ali, uskoro će popodnevna misa pa...
Misa? Imate crkvu? Molićemo se sa vama, to je naš poziv.
Imam dobru propoved koja bi malo razvedrila ovu tmurnu atmosferu.
Džudi bi mogla nešto da otpeva, dobra je u tome. -Rado.
Karl mora da reši obezbeđenje. Gledaju me kao da će me pojesti.
Ako ima dece, mogu im pokazati vežbe snage.
Za borbu za Isusa.
Tako ste samouvereni.
Ali, mi ovde radimo malo drukčije.
Oči napred!
Ljudi, ovo je svetski poznata porodica Džemstoun.
Da, Ilaj ima veličanstven ministerijum.
Velik poput dvorca.
Imao je predivnu ženu anđeoskog glasa.
Istina. - Da.
Volela je da deli taj svoj dar.
Delila bi ga na svakom ćošku da je mogla.
Davala bi ga besplatno!
Ali je Ilaj želeo da ga prodaje.
Ovi ljudi nisu došli da vam ponude poklon.
Došli su da vam nešto prodaju!
Znam to jer sam jednom naseo!
Ovo nisu Božji ljudi!
Ovo su zabavljači! Izvođači!
Šarlatani!
Kada dođe Sudnji dan,
zar će ovi lažnjaci biti pozvani u Carstvo nebesko?
Ne, gospodine! Ne!
Onda se gubite odavde!
Da!
Ne mogu da verujem da smo u krvnom srodstvu s njima.
Pričaj mi o tome. Jebeni ludaci!
Superreligiozni obožavaoci oružja koji žive u komuni.
Iskreno, stidim se što smo rodbina. - I ja.
Zaista se stidim. Idemo s ovom bojom?
Džudi ju je odabrala. -Ajoj. Kad već nije ovde, smem li da uložim veto?
Persi, ako će nam ovo biti soba za sastanke,
želim da moj naslonjač bude na povišenom podijumu, iznad ostalih.
Džesi, to je sjajna ideja. I moj neka bude povišen. -Dobro.
Persi, neka naši naslonjači budu na povišenom.
Tako da se, kad uđu, ljudi osećaju manje važnima.
Zapisuješ li? - Da, momci.
Džesi i Kelvin! Izvinite što vas prekidam. Preuređujete?
Da, Martine. Važni poslovi crkvenih vođa.
Martine, tvoj penis je sedam metara udaljen od mene.
Dobro. -Šta ti treba?
Javili su nam se sveštenici iz naše crkve.
Sveštenici?
Persi, odjebi odavde. Hajde. Odskakući.
Zdravo, Persi. - Idi. Zdravo. Hvala.
Koji sveštenici? - Svi. Žele da se sastanu s vama.
Dobro. To je možda sasvim normalno, zar ne?
Žele da se uvere da crkva ide u dobrom pravcu.
A mi treba da ih uverimo u to? - Da, to se očekuje od vođa crkve.
Sjajno, sjajno. - Kul, jako dobro. Strava. Odlično.
Superiška. -Da, superiška. Ali je ujedno i jako loše.
Šta ima, tatice? Grizu li? - Tatica se fino odmara.
Pokušavam da se odmaram, ali me ljudi stalno gnjave.
Shvatamo da pokušavaš da se odmoriš, pecaš, ili šta već radiš.
Nismo došli da tražimo da nas držiš za ruke.
Samo... Sveštenici žele da se sastanu s nama.
Zašto? -Po Martinu - nezadovoljni su. Bili su srećniji dok si ti vodio.
Pitali smo se, tatice, da li bi hteo da razgovaraš s njima?
U penziji sam. -Jasno. Valjda znaš da se trudimo da ne uništimo sve ovo.
Iskreno, ne znam kako vam ja mogu pomoći.
Svet je mnogo ciničniji nego što je nekad bio. Ljudi su spremni da mrze.
Mržnja ih uzbuđuje.
Važno je da to zajedno rešite.
Neću uvek biti tu.
Ali, tatice, živ si, još nisi počeo da balaviš. Još nisi inkontinentan.
Daj, tatice. Molimo te jako, najjače na svetu.
"...snaga je u krvi.
Velika je snaga,
čudesna je snaga u dragocenoj krvi Jagnjeta.
Hoćete li biti slobodni od Hristove muke?
Snaga je u krvi, snaga je u krvi.
Velika je snaga, čudesna je snaga..."
Sranje!
"...u dragocenoj krvi Jagnjeta.
Velika je snaga, čudesna je snaga
u dragocenoj krvi Jagnjeta."
Upucali su ga! Upucali su ga!
"Hoćete li služiti Isusu Caru?
Snaga je u krvi, snaga je u krvi.
Da li biste uzdigli Davida da peva Bogu svoju hvalu?
Postoji veličanstvena snaga u krvi. Postoji snaga..."
Koji je ovo đavo? -Šta misliš? Ovo je racija! Moramo na sigurno...
Dođi! - Idi, idi!
Čoveče! Šta je rekao? -Da odemo u sigurnu kuću! -Sigurnu kuću?
Ovo je bilo zabavno. Dugo nismo bili u bioskopu.
Da, kokice su kul, naročito kad njima gađaš ljude u glavu.
U zadnje vreme nismo bili na istoj talasnoj dužini, ali smo se vratili.
Misliš da nismo na istoj talasnoj dužini? -Ne kažem to.
Samo kažem da u različitim fazama veze nismo bili.
Ali smo sada dobro. - Kad nismo bili?
Bi-Džej... Kada sam bila na turneji, zvala sam te, nisi se javljao
jer si se ulizivao mojima u "Centru za spasenje".
Medena, dok si na turneji, teško je nositi se sa vremenskim zonama.
I nikome se ne ulizujem. Pomažem kad je potrebno
i tako postajem bolja verzija sebe.
Jebote, Bi-Džej. Ne pokušavam da te okrivim.
Samo kažem da smo se malo razišli i da je lepo opet biti zajedno.
Kada si ti na turneji, a ja pomažem u Centru, to nije razlaz.
Bože, šta je ovo? Semantička policija?
Nemoj me hvatati za svaku reč. Glupo sam se izrazila, ništa strašno.
Rekla si to kao da smo imali bračnu krizu.
Nisam to rekla. Ti si taj koji spominje bračnu krizu.
Rekla sam da me nije bilo, a sada sam tu. Dve lokacije, to je sve.
Ostalo je tvoj uvrnuti um. - Ne pravi me ludim, Džudi.
Sam sebe praviš ludim.
Samo se šalim, frajeru.
Daj, čoveče, razvedri se.
Volim te, znaš to.
Hajde.
Dobro. - Dobro? -Izvini.
Je li se tata izvukao?
Izvukli smo se.
Vidim. Mnogi drugi nisu. - Otkud FBI ovde, tata?
Ne znam.
Baš smo razgovarali i pomislili da bi nam vas dvojica to mogli reći.
Zašto to tako kažeš? Nismo imali ništa s tim.
Da, ali, vi ste pozvali Džemstounove u posetu.
Ne, nismo. Mama ih je poslala. -Kako zna gde smo ako joj vi niste rekli?
Šta smo ono bili rekli? - Da mama laže.
Da. -Ne smemo joj verovati. - Tako je. I jeste li me poslušali?
Pitam, jeste li me poslušali, ili ste uradili suprotno i razgovarali s njom?
Opet me ignorišete.
Dobro. Pokušaćemo na drugi način.
Džejkobe, dođi ovamo. -Zašto? - Zato što sam tako rekao! Dolazi!
Ne gledaj mene. Dovedi ga. - Makni se! -Hej! -Miči se s mene!
Hvala. Dobro, pokušaćemo ponovo.
Ako me slažete, odseći ću Džejkobu vrh uha. -Šta? Prestani!
Onda, jeste li rekli FBI-ju gde se nalazimo? -Nismo, tata, časna reč.
Tata, ne lažemo. Molim te. - Da... Ne verujem vam.
Eto ga. Jeste li videli?
Jebote! -Jeste li videli? Za ovo ste vi krivi. Ide i drugo.
Ne... -Tišina! Idemo još jednom. Nemojte me lagati, momci. Dobro?
Džejkobe, stvarno mi je žao. -Ne, ne! Ne moraš to raditi! -Prestani! Nemoj!
Gluplji si nego što sam mislio kad mi ovako prkosiš.
Ne dozvoljavam da me omalovažavaju! Pusti me!
Jebo te! To je bolelo! Zgrabite tog kučkinog sina!
Karl!
Vraćajte se ovamo! -Šta si uradio? - Zašto stojite? Za njima!
Hej, deda. Spreman za pokret? - Ne treba mi vozač formule.
Ne glumim s tobom u akcionom filmu. - Naravno. Danas nema akcionog filma.
Bože dragi, jesi li pušio? Ovde zaudara na cigarete.
Jesam li? Ne, zaboga, ne.
Jedino što mi pada na pamet
jeste da sam bio u prodavnici i neki čovek tamo je...
Ne moraš lagati. Osećam miris. Tvoja baka je pušila. Uključi klimu.
Izvini, deda. Hoću.
Možeš krenuti. - Mogu? Hvala.
Onda... Kako ti prolazi dan?
Ako nemaš ništa protiv, sabraću misli pre sastanka sa sveštenicima.
I treba, da.
Šta je? Gde si?
Tate još nema. Nikad nije kasnio na ove sastanke dok je vodio crkvu.
Namerno to radi. -Imamo još 5 minuta. Tehnički, još nije zakasnio.
Ne, zakasnio je.
Nemoj da gasiš motor.
Evo me. Uđi, Ilaj. Brzo!
Mili Bože, šta se dogodilo? - Imali smo raciju.
Tata misli da ste vi odgovorni. Okrivio je nas. Izgubio je razum.
Opasan je, Ilaj. Poslao je svoje gorile da me ispitaju.
Pratili su me, sede napolju u autu.
Je li sve u redu? -Dečko, imamo društvo nekoliko mesta dalje od tebe.
Napusti parking, provezi se pored njih.
Napravi krug oko kvarta. Iza motela je uličica.
Shvatam.
Ako vi ne nameravate da pričate, možemo li mi nešto reći?
Tata neće doći. Vreme je. Prepušteni smo samima sebi.
Džesi, šta radiš?
Idemo da sjebemo te pastore.
Hej, kako ste? Divno je videti vas, braćo i sestre pastori.
Hvala što ste tu. Čujte, shvatamo da ima nervoznih zbog promene vođstva.
Želimo da vas uvermo da to ne shvatamo lično, nismo uvređeni.
Ne želimo zbog toga fizički da vam naudimo.
Samo želimo da znate
da smo jednako sposobni da vodimo ovu crkvu kao i naši roditelji.
I zato što ste verovali u naše roditelje, sad je vreme
da verujete u nas troje.
Nekad je biti deo vaše crkve bilo nešto radosno,
osećali smo se kao porodica. Ali je sad ta iskra nestala.
Dajte ovim ljudima nešto u šta će verovati. Inspirišite nas.
Pokažite nam da ste sigurni u budućnost.
Dobro, polako. Nema frke. Džudi?
Ja? Dobro. Pa... Spremna sam da vas inspirišem, ali, biću velikodušna
i prepustiti to svom braci Kelvinu.
Ja moram da ih inspirišem? - Uradi to, jebote. -Dobro.
Želite da budete inspirisani?
Čujte ovo.
Za obnovu ove crkve potrebno je više od nas troje.
Potrebni ste svi vi.
Nas troje i vi.
Dobro. Šta?
Upravo sam smislio novi crkveni moto, ha?
Nas troje i vi. Idemo!
Nas troje i vi! Idemo, svi zajedno!
Nas troje i vi! - Da vas čujem!
Nas troje i vi! Idemo! Idemo!
To je sve što imate za nas? - Molim?
Polovina sledbenika hoće da vas napusti,
a vi hoćete da pevate pesmice?
Pravite nas budalama.
Hej, ortak, budalom te prave tvoja frizura i ta kozja bradica.
Živa istina.
Dobro, onda. Nakon 22 godine služenja ovoj crkvi,
Gospod mi govori da je vreme da je napustim.
Meni govori da si ti mala kučka. Smesta spuštaj dupe nazad u stolicu!
Džesi, nemoj psovati! - Neka ide! Jer, znate šta?
Ionako su obične seronje! - Džudi, ne! Molim vas!
Hej, ljudi, vratite se! Molim vas, vratite se!
Ne, ne, ne! Svi se smirite! Smirite se!
Reci to njima, Martine. Ovo je ponižavajuće.
Da im je majka živa, bila bi zgrožena onim što se ovde događa.
Začepi jebenu gubicu i ne spominji mi mamu! -Da.
Ovo želite? U redu.
Bio sam na vašoj strani!
Jebeš ovo!
Prestanite! Prestanite!
Samo napred!
Čekajte!
Jebite se! - Nas troje i vi! Nas troje i...
Sranje! Dolaze sa svih strana! - Ne, ne, ne! Čekajte!
Požderi ovo, Linda!
Jebite se! Odjebite!
Popušite! Jebite se!
Idemo, momci! Požurite! Brže!
Idemo, idemo!
Nagazi, Gideone!
O, Bože! Videli su nas!
Deda, trebaće mi tvoje oči. - Imaš ih.
Sranje!
Desna strana je čista.
Držite se!
Brzo nas sustižu!
Sranje! Kučkin sin!
Malo mi je pobeglo u gaće.
Sada su sa dva auta.
Je li polje sa desne strane čisto? -Čisto!
Još su iza nas!
Sa desne strane!
S leve strane!
Ako znaš neki trik...
Prokleto si dobar vozač, Gideone. Stari Voker ovo ne bi mogao.
Možeš zadržati posao.
MEDIATRANSLATIONS