‫כידוע לכם, יש לנו משתתפת אחת שעברה תדרוך מלא, בגירה.‬
‫מה שמחפה עלינו מבחינת החוק, מאחר שהיא מפקחת על הנבדקות הצעירות שלנו.‬
‫הסוכנת השנייה מתפקדת יותר כאל-כשל.‬
‫מישהי שיכולה ליצור קשר במקרה חירום.‬
‫ג'נט הייתה השנייה?‬
‫כן‬
‫אז עכשיו אני היחידה?‬
‫מפקדה - כן. ויש משהו שאנחנו צריכים שתעשי.‬
‫ליאה יודעת משהו‬
‫תאשימי אותי, לכל הרוחות.‬
‫אנחנו פה בגללי.‬
‫זה בסדר, נורה.‬
‫אם אזרוק אותו, עוד אחד פשוט יצוץ.‬
‫ליאה.‬
‫ליאה חושדת‬
‫זה אומר שזה נגמר?‬
‫מפקדה לא‬
‫היא יודעת משהו‬
‫היא שואלת יותר מדי שאלות‬
‫ליאה, תסתכלי עליי. ליאה, את תטבעי! ליאה!‬
‫מה לעשות לגבי ליאה?‬
‫מפקדה - תסתירי ממנה את האמת. כל האמצעים כשרים.‬
‫אבודות בטבע‬
‫היי.‬
‫את ערה.‬
‫בקושי. לוקח לי זמן להתעורר.‬
‫סליחה, זה היה פיהוק צ'ובאקה מוזר.‬
‫את בסדר?‬
‫אני ממש אחלה.‬
‫זה בסדר אם לא.‬
‫אם יש לך ספקות, אני מבינה.‬
‫אלוהים. תפסיקי. אלוהים. תפסיקי, תפסיקי.‬
‫טוב, נכנסת עכשיו לתנוחת התגוננות מטורנדו,‬
‫אז אני אנחש ניחוש פרוע שאת לא לגמרי בסדר.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני מניחה שאני פשוט...‬
‫עדיין לא מוכנה לדבר על זה.‬
‫ולא כי אני לא...‬
‫כי כן... נהניתי.‬
‫שלבי, הכול טוב.‬
‫אז כדאי שנתאם גרסאות לגבי איפה שהיינו אתמול בלילה.‬
‫לא שאני מתביישת, כי אני בכלל לא.‬
‫אני אערוב לכל מה שתגידי.‬
‫אלוהים, את רגועה להפליא כרגע.‬
‫בכנות, זה קצת מלחיץ.‬
‫למה? כי בדרך כלל אני נוטה להתפלץ?‬
‫אני מניחה שאני ביום חלש.‬
‫קדימה, בואי ניקח כמה כאלה ונחזור.‬
‫אנחנו התקווה היחידה שלהן למזון.‬
‫אני לא בטוחה שמרתה תשמח לדעת‬
‫שאת משתמשת בחזיית הקאפקייקס שלה כתותח נגד בעלי חיים.‬
‫זין!‬
‫זאת לא סכנה ממשית. אני עדיין לא יודעת לכוון.‬
‫תני לי לנסות.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫חרא. מרתה!‬
‫- נפצעת? - איפה שאר הבנות?‬
‫אני לא יכולה...‬
‫לא יכולה לסחוב אותו.‬
‫מה?‬
‫את המלכה שלנו, מרתה.‬
‫המלכה שלנו, לעזאזל.‬
‫ברצינות, ככה נשות מערות בטח הרגישו‬
‫כשהגברים חזרו הביתה עם בשר.‬
‫כאילו, אני אשכרה חרמנית עלייך כרגע.‬
‫טוב. אולי תשתלטי על הדחפים שלך‬
‫ותעזרי לי עם זה?‬
‫רגע. יש אחיזה טובה יותר למטה.‬
‫תפסת?‬
‫- טוב. - נתת בראש.‬
‫- יפה. - לא הצלחתי להתאפק.‬
‫את בטוחה שאת בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫חרא.‬
‫כמה זמן ישנתי?‬
‫זמן מה.‬
‫איפה כולן?‬
‫לא נראה לי שהן רחוקות.‬
‫יש לי זיכרון מעורפל...‬
‫שכאילו...‬
‫איבדתי את השפיות, ואז רצתי לתוך המים כדי לנסות למצוא אותה?‬
‫והיו כדורי הרגעה.‬
‫זה די מדויק.‬
‫נתקעת בתור המטפלת שלי?‬
‫התנדבתי.‬
‫אני מקווה שלא עשיתי משהו מביך, כמו להזיל ריר או להפליץ.‬
‫נאמר לי אחרי שהייתי שיכורה במסיבות פיג'מות רבות‬
‫שאני נוטה להיות מרושלת כשאני מסטולה.‬
‫היית מעודנת מאוד.‬
‫כן...‬
‫- כן יצאת לטיול רגלי בהשפעת כדורי שינה. - מה?‬
‫את לא רצינית.‬
‫מצאתי אותך ביער, מלטפת טחב.‬
‫ליוויתי אותך חזרה.‬
‫תודה.‬
‫ברצינות, תודה.‬
‫יש מים? אני ממש צמאה.‬
‫תמשיכי לנוח.‬
‫- אני אלך להביא. - תודה.‬
‫צדקת‬
‫היא אומרת שהיא לא זוכרת.‬
‫חדשות טובות.‬
‫כדאי להודיע לגרטשן. זה ירגיע אותה.‬
‫רגע.‬
‫היא לא סיימה.‬
‫אני לא יודעת אם אני מאמינה לה?‬
‫שאלות הן נשמת אפם של המדעים.‬
‫כשתלמדו בקולג', באוניברסיטה המצוינת הזו או בכל מקום אחר,‬
‫אל תיכנסו בקלות דעת לכל קורס מדעי‬
‫במחשבה שאתם יודעים את התשובות.‬
‫כשמעלים שאלות, זה מה שמקדם את העבודה שלנו.‬
‫אז מה השאלות הפרובוקטיביות ביותר‬
‫שעומדות בפנינו בתחום המדעים כיום?‬
‫מה עדיין מדיר שינה מעינינו,‬
‫גורם לנו לחלום ולהעלות תהיות?‬
‫בריאת היקום?‬
‫האם זה היה המפץ הגדול?‬
‫כן, זאת שאלה גדולה. בשורה הראשונה?‬
‫מקור החיים בכדור הארץ.‬
‫יש תאוריות. המרק הקדום של מילר, לדוגמה.‬
‫אבל אנחנו לא יודעים בוודאות.‬
‫כן, זו עדיין תעלומה.‬
‫עוד מישהו? מה עם השוטים החביבים‬
‫שחושבים שהשורות האחרונות הן גלימת היעלמות?‬
‫מה עם האדון במעיל החם שלא מתאים לעונה?‬
‫נראה לי... אילו הייתי ענן, איזה מין ענן הייתי?‬
‫אני יודע שזה לא...‬
‫עניתי ממקום אישי יותר, אבל...‬
‫אני מתחיל ללמוד מדעי הסביבה, ואני פשוט...‬
‫אני פשוט חושב הרבה על עננים.‬
‫והאם החלטת? איזה מין ענן אתה?‬
‫אני חושב שאני נוטה לכיוון נימבוסטרטוס.‬
‫כי אני נוטה לשמור על פרופיל נמוך, ואני אפל לפעמים.‬
‫ואני מוריד הרבה משקעים.‬
‫לא בוכה. אני לא מתכוון שאני בוכה.‬
‫פשוט התכוונתי לזיעה.‬
‫תשובה לא שגרתית, בוודאות,‬
‫אבל תמיד נהדר לתת גוון אישי למדע.‬
‫בואו נדבר על לוח הזמנים של המטלות.‬
‫פעם בשבוע, תכתבו תגובה באורך עמוד לחומר הקריאה של אותו שבוע.‬
‫יהיו לנו בחנים מעת לעת, אבל תמיד תקבלו התראה.‬
‫בחני פתע הם גימיק שמרצים עצלנים משתמשים בו כדי לתפוס סטודנטים על חם.‬
‫נדמה שאנחנו מתקדמים באותו כיוון.‬
‫- באותה מהירות. - אני מניחה שכן.‬
‫אלא אם אחד מאיתנו יעצור ויעמיד פנים שהוא קושר שרוכים,‬
‫אולי ייגזר עלינו לדבר זה עם זה.‬
‫לאף אחד מאיתנו אין שרוכים.‬
‫אז נגזר גורלנו.‬
‫- את רוצה ללמוד מדעים? - אני לא יודעת.‬
‫פשוט בחרתי קורסים באופן אקראי.‬
‫פשוט פתחת את הידיעון ועשית...‬
‫משהו כזה. אני עדיין לא יודעת מה אני רוצה ללמוד.‬
‫סמסטר קיץ עשוי לעזור בזה.‬
‫ב"למצוא את עצמך".‬
‫- בגלל זה אתה פה? - ההפך מזה, למען האמת.‬
‫אהיה סטודנט שנה א' בסתיו.‬
‫ההורים שלי חשבו שככה אוכל להכיר חברים מוקדם יותר.‬
‫- אהבתי את המעיל שלך. - תודה. הוא בסדר.‬
‫- אפשר לשאול... - כן.‬
‫אם אתה מזיע הרבה...‬
‫למה אני לובש מעיל צמר כבד ביולי?‬
‫אני מרגיש הכי טוב כשאני לובש אותו.‬
‫לבשתי אותו כדי להקל על הלחץ של היום הראשון.‬
‫אז זה בכלל לא מעיל, זו בעצם שמיכה כבדה.‬
‫שמיכה כבדה מסוגננת מאוד.‬
‫מוגש כשירות לציבור, ממני אלייך.‬
‫העולם נמצא בערך פה,‬
‫ואני בערך פה,‬
‫מבחינת אופי ואנרגיות.‬
‫את נראית אינטואיטיבית, אני בטוח שקלטת את זה,‬
‫אבל פשוט הייתי צריך להגיד את זה בקול רם. ליתר ביטחון.‬
‫אני קווין.‬
‫נורה.‬
‫זה נעים מאוד.‬
‫בו זמנית, אני רוצה לברוח הכי מהר שאפשר.‬
‫את באה?‬
‫נגד אנרגיית רוח‬
‫זה רעיון טוב?‬
‫לא נראה לי שזה רעיון גרוע.‬
‫טוב, זה לא ישנה את המצב בינינו, נכון?‬
‫אני לא יודעת. סביר שלא.‬
‫אני אהיה גרוע מאוד, נורה.‬
‫זה יהיה מאכזב.‬
‫אני חושבת שהפעם הראשונה אמורה להיות מאכזבת.‬
‫אחת...‬
‫שתיים...‬
‫שלוש!‬
‫זה ממש שוק מדמם.‬
‫מכוער לאללה, כולו ורידים, נוטף.‬
‫אבל הוא הדבר הכי יפה שראיתי בחיי.‬
‫יש לו ריח טוב כל כך.‬
‫היי, נורה, איפה היומן שלך?‬
‫נראה לי ש...‬
‫נראה לי ששכחתי אותו איפשהו.‬
‫על הצוק או משהו. למה?‬
‫את עוקבת אחרי התאריכים. אנחנו בטח קרובות לארבעה ביולי, נכון?‬
‫היום 29 ביוני.‬
‫בדיוק חשבתי שבטח קרוב ליום העצמאות.‬
‫ואנחנו עושות פה מנגל.‬
‫כאילו, אם תכווצו את העיניים ותשכחו 95 אחוזים מהמציאות שלנו,‬
‫כמעט תוכלו להשתכנע שהכול רגיל.‬
‫ואני חשבתי שאנחנו נציל את המצב.‬
‫נראה שגנבו לנו את ההצגה.‬
‫היי.‬
‫איפה הייתן?‬
‫טוב, יש לכן זמן? כי זה סיפור ארוך.‬
‫הוא מתחיל בפנייה לא נכונה לכיוון קרחת היער...‬
‫הלכנו לאיבוד וחשבנו שיהיה בטוח יותר לחנות מאשר לחזור בחושך.‬
‫מרטי, זה התיש?‬
‫היי, ציידת חיות גדולות, אני לא בטוחה שאני עושה את זה נכון.‬
‫אלוהים, לא. התבלבלת לגמרי. צריך להוציא קודם את המעיים.‬
‫את בסדר?‬
‫אני יודעת שמעולם לא התלהבת להיות לבד עם שלבי.‬
‫היא בסדר.‬
‫חשוב מכך, את בסדר?‬
‫היי, מרתה.‬
‫איך הרגשת?‬
‫- איך הרגשתי כשמה? - את יודעת, כשחיסלת את התיש.‬
‫נו, באמת. כבר מזמן לא היה לי ניצחון כזה.‬
‫שתפי אותי בפרטים, תני לי לחיות בעקיפין דרכך.‬
‫אני לא יודעת, רייצ'ל.‬
‫אני לא בטוחה שתביני את זה.‬
‫אני לא ממש מבינה את זה.‬
‫זה סר אייזק ניוטון.‬
‫אינני סבור שאתה עושה זאת בכבידה‬
‫האיש שחטף תפוח לראש.‬
‫הוא רק ראה את התפוח נופל.‬
‫סתם עובדה משעשעת.‬
‫כן. זה היה משעשע.‬
‫סליחה. בבקשה, שבי.‬
‫היית מעולה היום, רייצ'ל, בתחרות.‬
‫גם קווין אמר את זה.‬
‫כן. היית כמו ברישניקוב צולל.‬
‫סליחה.‬
‫כמו בלט באוויר.‬
‫תודה. זה לא הביצוע הכי גרוע שהיה לי.‬
‫- יכולתי להיות טובה יותר... - זה אמיץ.‬
‫לזרוק את עצמך מקרש שוב ושוב,‬
‫בענף ספורט שבו מעטים כל כך מגיעים לפסגה.‬
‫קראתי איפשהו שהסיכוי להגיע לאולימפיאדה‬
‫הוא 0.0013 אחוזים בערך.‬
‫שתייה.‬
‫רייצ'ל, אפשר להציע לך משקה למבוגרים?‬
‫כן! לא אהיה בבריכה מחר, אז למה לא?‬
‫- בבקשה. - תודה.‬
‫בבקשה.‬
‫לא בדיוק דום פריניון,‬
‫אבל אפצה על מה שחסר מבחינת יוקרה באמצעות כושר משחק.‬
‫טוב.‬
‫זהירות.‬
‫זה קורה.‬
‫הינה. בבקשה.‬
‫אהבתי את הצליל.‬
‫בליטות זעירות על פני השטח של הסוכרייה‬
‫גורמות לפחמן הדו-חמצני במי הסודה ליצור ולפרק קשרים,‬
‫מה שיוצר בועות גדולות יותר ויציבות פחות, וגורם לתסיסה.‬
‫הצבעים, אלה הצבעים המלאכותיים שמשתחררים. אדום מספר שלוש, צהוב מספר שש.‬
‫שפכתי הרבה יותר מדי מידע אזוטרי, נכון?‬
‫זה הפגם הטרגי שלי.‬
‫אני בטוח שזה ימצא חן בעיניהם של האחים בתטה קאפה תטה בשנה הבאה.‬
‫אתה מנסה להתקבל לאחווה?‬
‫אני יודע. זה לא ממש מתאים לי,‬
‫אבל אבא שלי היה באחווה הזאת,‬
‫והוא לא מפסיק לדבר על חיי החברה שהיא מספקת.‬
‫הולכים לפרק אותי מכות‬
‫אבל אני חייב לרצות את אבא‬
‫היקר‬
‫אוי ואבוי. סליחה. איזה בלגן עשיתי.‬
‫אני אלך להביא מגבת נייר מהשירותים.‬
‫אתן בסדר? רייצ'ל, את צריכה משהו?‬
‫מהשירותים?‬
‫נכון. סביר שלא.‬
‫טוב. אני כבר חוזר.‬
‫נו?‬
‫כן. הוא מוצא חן בעיניי.‬
‫את חייבת לפרט יותר מזה.‬
‫הוא מעניין.‬
‫הוא יודע הרבה דברים על הרבה דברים.‬
‫הוא נהדר.‬
‫רייצ'ל?‬
‫פשוט תגידי לי את האמת.‬
‫הוא לא מוזר קצת?‬
‫ואני לא?‬
‫לא, אבל את מוזרה בקטע משונה.‬
‫הוא מוזר על אמת.‬
‫זה לא בגלל המדעים, או האקורדיון.‬
‫זה ה...‬
‫הוא לא יכול ליצור איתי קשר עין‬
‫והוא קוטע אותי כשאני מדברת.‬
‫הוא בלחץ.‬
‫כן.‬
‫כן. בסדר.‬
‫אני לא יודעת. אולי הוא פשוט שונה.‬
‫טוב שהתחרות של אחותך נפלה על סוף השבוע האחרון.‬
‫נחמד שיש עם מי לחזור הביתה.‬
‫משמאלכם תוכלו לראות את המרכז למדעים גלובליים.‬
‫האוניברסיטה הזו מחויבת לנקודת מבט בין-לאומית.‬
‫רק תשאלו אותי, אני מפלורידה.‬
‫שנצטרף אליהם?‬
‫אני מעדיפה שלא.‬
‫מלחיץ אותי לראות את המדריכים הולכים לאחור.‬
‫אם כך, אל תילחצי.‬
‫כי אני יודע לעשות זאת היטב.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני מוציא אותך לסיור.‬
‫סיור נישתי ואישי מאוד.‬
‫סיור בקיץ שלנו.‬
‫היינו פה, ליד הפסל המקסים הזה של ג'ון אדמס,‬
‫כשגילינו ששנינו מחבבים את פרינס.‬
‫והיינו פה, גבירותיי ורבותיי, כשנתתי לך לפוצץ לי פצעון על הגב.‬
‫היינו צריכים להיות דיסקרטיים יותר לגבי זה.‬
‫ואנחנו הולכים.‬
‫ישבנו שם בסוף יולי כשגילינו ששנינו לא יודעים לגלגל את הלשון.‬
‫כן.‬
‫והיינו פה,‬
‫ברגע זה, כששאלתי אותך אם...‬
‫על אף שסמסטר הקיץ נגמר,‬
‫אולי הקשר בינינו לא חייב להיגמר.‬
‫ליתר דיוק,‬
‫זו למעשה הצעה‬
‫לכך שנהיה חבר וחברה.‬
‫קווין, אני לא ממש בטוחה...‬
‫את לא חייבת לענות עכשיו. את יכולה לחזור הביתה ולישון על זה.‬
‫- זה לא זה. - תעשי "בעד ונגד", ותגידי "כן".‬
‫אתה תמיד קוטע אנשים.‬
‫ידעת את זה?‬
‫אני לא יודעת...‬
‫עם כמה שתהיה עסוק בשנה הבאה‬
‫והמרחק,‬
‫אני פשוט לא בטוחה שזה רעיון טוב.‬
‫פספסתי משהו?‬
‫אחותך, היא לא אהבה אותי.‬
‫זה לא כל הסיפור.‬
‫טוב, תעזרי לי להבין.‬
‫יש משהו בינינו, ביני לבינך,‬
‫מעין...‬
‫דבר מדהים ובל יתואר.‬
‫ואז אחותך חסרת התרבות, חולת הכושר המרוכזת בעצמה באה לעיר...‬
‫תחזור בך.‬
‫למה? לא דייקתי בתיאור שלה?‬
‫- האם שגיתי במילה אחת? - זה לא משנה.‬
‫אסור לך לדבר עליה ככה.‬
‫כן, מותר לי.‬
‫טוב, ברור שהיא טינפה עליי, ועכשיו...‬
‫ניסית להגן עליי בכלל?‬
‫פשוט הקשבת לדעה שלה וקיבלת אותה בלי לחשוב פעמיים.‬
‫כי היא חשובה לך יותר מהדעה של עצמך.‬
‫זה לא...‬
‫לא נכון.‬
‫היו כל כך הרבה דברים שרציתי לראות ולעשות ולדבר עליהם איתך.‬
‫קווין...‬
‫לאן את הולכת?‬
‫סתם לשירותים.‬
‫את בסדר?‬
‫כן, זה לא מקרה חירום שנגרם מאי קולי.‬
‫היא פשוט מסתגלת לזה שהיא כבר לא ריקה.‬
‫תכף אחזור.‬
‫המדע הכימי של העננים‬
‫היי, נור. ראית את פנס הראש שלי?‬
‫- לא. - חרא. אני צריכה להספיק לרוץ.‬
‫- כבר כמעט 22:00. - אז מה?‬
‫כלומר, חושך מצרים בחוץ.‬
‫חשבתי שנעבוד יחד על החיבור שלך על וירג'יניה וולף.‬
‫נורה, אם את רוצה לעזור לי, תעזרי לי למצוא את פנס הראש שלי! חרא!‬
‫קווין - תענה בבקשה אני רק רוצה לדעת מה שלומך‬
‫אני מתגעגעת אליך‬
‫ההודעה לא נשלחה - האדם הזה לא מקבל הודעות כרגע‬
‫דקדוק לטיני קווינטינוס-847 מעלה 20 ק"ג בשנה א'‬
‫יהי זכרך ברוך חבר זה כזה דפוק‬
‫קווין מילר‬
‫סטודנט נהרג בתקרית זובור שלושה סטודנטים שנה ג' נעצרו. האחווה נסגרה.‬
‫הקורבן קווין מילר‬
‫אל תכעסי.‬
‫מה לעזאזל, נורה? מה...‬
‫מה זה?‬
‫מי הכין את זה? את הובלת אותי לפה, נכון?‬
‫- אני ממש מצטערת. - את צריכה לספר לי מה את יודעת.‬
‫- ליאה, את רק צריכה לדעת... - אני צריכה לדעת הכול.‬
‫...שאני לא אפגע בך.‬
‫ושאת מוגנת.‬
‫נורה. חכי. נורה.‬
‫נורה. לא!‬
‫נורה!‬
‫אתם חייבים לבוא לקחת אותה.‬
‫גרטשן. חכי.‬
‫את עומדת לספר לי משהו איום ונורא.‬
‫הודעה נוספת מהסוכנת שלנו בשטח.‬
‫היא רוצה לפנות את מספר ארבע.‬
‫- חוק מרפי, לעזאזל. - אני יודעת.‬
‫את בדרך למעלה?‬
‫כן. השגחה היא מילת המפתח שלי הפעם.‬
‫ככה נמנעים ממצבים מצערים.‬
‫אני מסכימה. אבל למצב הנוכחי, אנחנו צריכים תוכנית תגובה.‬
‫אל תשכחי שההשקה של שלב שתיים מעסיקה את כל כלי השיט.‬
‫מתי זה צפוי להשתנות?‬
‫אולי בעוד שלוש שעות.‬
‫- ליאה מנוטרלת? - כן.‬
‫אז נחכה. שלוש שעות לכל היותר.‬
‫תגידי לה שאנחנו מנטרים את המצב מקרוב.‬
‫מגיע לנורה לדעת שאנחנו פה בשבילה.‬
‫- מי האסיר שבאת לבקר? - קליין. דוון קליין.‬
‫את לא מופיעה ברשימה שלו. נרשמת לאישור מראש?‬
‫אתמול.‬
‫או שהיא נדחתה או שהיא עדיין בטיפול.‬
‫תירשמי, תשבי ואני אברר את זה.‬
‫את תהיי פה הרבה זמן.‬
‫הכול נע בקצב זחילה במערכת הזאת.‬
‫טוב, אני מניחה שאחכה קצת.‬
‫אתן המעריצות, מקסים כמה שאתן מתמידות.‬
‫סליחה?‬
‫את לא הפרצוף היפה הראשון שנכנס לפה‬
‫ברצון עז לעשות לו עיניים במשך עשר דקות‬
‫ולפתח מוניטין של בחורה סקסית ומסוכנת.‬
‫לספר לכל החברים שלך שהלכת לבקר את הילד הרע בכלא.‬
‫ממש לא מקורי מצידך.‬
‫אני לא מעריצה.‬
‫אז למה את רוצה לפגוש את הבן שלי?‬
‫הוא...‬
‫הוא הרג את החבר שלי.‬
‫אז זה ביקור נקמני.‬
‫באת להיכנס בו.‬
‫להודיע לו שתמותי מצחוק‬
‫כשהבריונים בכלא יהפכו אותו לשפוט שלהם?‬
‫לא.‬
‫אני פשוט...‬
‫רציתי להראות לו את החיים שהוא גזל.‬
‫כי הם היו...‬
‫חיים די יפים.‬
‫אני בטוחה.‬
‫איך קוראים לך?‬
‫נורה.‬
‫למען האמת, נורה, לא סביר שמישהי מאיתנו תפגוש אותו היום.‬
‫את, בגלל סחבת בירוקרטית.‬
‫ואני, מהסיבה העתיקה שבגללה אימהות תמיד מגורשות מהחדרים של ילדיהן.‬
‫כי הוא עצבני עליי מאוד.‬
‫את אוהבת פנקייקים?‬
‫היית קוראת לזה רומן, מה שהיה ביניכם?‬
‫לא. לא נראה לי שהייתי קוראת לזה בשם כלשהו.‬
‫לתת לזה שם, זה היה מקטין את זה.‬
‫זה היה די...‬
‫אין-סופי.‬
‫קצת מייסר אותי‬
‫להיות בחברת רוב האנשים.‬
‫יש לך חרדה חברתית חריפה.‬
‫הפרעה נפוצה. יש עליה סטיגמת יתר, למרבה הצער.‬
‫אבל איתו היה לי קל.‬
‫מעולם לא הרגשתי שהוא אדם זר, גם כשלא הכרתי אותו.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אלה בטח המילים הראשונות שהייתי צריכה להגיד.‬
‫אני מצטערת מאוד, נורה.‬
‫זין.‬
‫הוא היה ילד טוב, דוון, באמת.‬
‫וממש השתדלתי איתו.‬
‫הייתי מקריאה לו שירים של אדריאן ריץ' כשהשכבתי אותו לישון.‬
‫הייתי מושיבה אותו ומנהלת איתו דיאלוגים ארוכים‬
‫על הסכמה ועל כבוד ועל גישה חיובית לגוף.‬
‫לקחתי אותו לצעדת הנשים, לכל הרוחות.‬
‫כשאני שומעת את עצמי, אני מבינה שזה היה בלתי נמנע.‬
‫כל ילד בורח מהשפעת ההורים שלו.‬
‫במקרה שלו, הוא ברח ישירות אל זרועותיהם של תטה קאפה תטה המזדיינים‬
‫ואל הגבריות הרעילה המחורבנת שלהם.‬
‫את לא יכולה לעשות את זה.‬
‫לעשות מה?‬
‫להאשים את האחווה ולא אותו.‬
‫אלוהים, לא. הוא אחראי לגמרי.‬
‫לכן הכרחתי אותו להודות באשמה.‬
‫אבל לא ציפיתי לעונש המאסר.‬
‫אני לא יודעת מה אני...‬
‫דוון לא מסוגל לשרוד במקום כזה.‬
‫את יודעת, כשדוון ניסה להתקבל לאחווה הזאת בשנה א',‬
‫הוא התקשר אליי לילה אחד ובכה כמו תינוק קטנטן‬
‫אחרי שנעלו אותו בתא מטען של רכב.‬
‫הוא היה קורבן של התרבות שלהם, שבה אדם לאדם זאב ומשתינים על החלשים,‬
‫אבל כשהגיע תורו להוציא אותה לפועל,‬
‫מתברר שהוא זינק על ההזדמנות.‬
‫אז לא, נורה. אני לא אומרת שהוא לא אשם,‬
‫אבל הפטריארכיה והמוסדות שלה אינם חפים מפשע, ללא ספק.‬
‫המשיכה שלהם עדיין חזקה כל כך והיא לא נחלשת.‬
‫אפילו ילד עם לב טוב יכול להיקלע‬
‫למעגל האיבה התמידי.‬
‫זה קשה, נכון?‬
‫כמה שכל זה חזק.‬
‫כן.‬
‫בינתיים.‬
‫אבל אנחנו יכולות ליצור שינוי,‬
‫אם יש לנו ביצים.‬
‫אני רוצה שתשאלי את עצמך, נורה,‬
‫"האם אני משגשגת?"‬
‫ואחותך,‬
‫האם היא משגשגת?‬
‫חברותיי הנשים הצעירות, הן משגשגות?‬
‫משגשגות בתרבות הזו שנוצרה על ידי גברים?‬
‫כולנו סובלות, לא כן?‬
‫דוחפות את עצמנו לשלמות.‬
‫לוקחות על עצמנו יותר מדי.‬
‫מאבדות את עצמנו למען דברים שלא יכולים להתקיים.‬
‫ואז חוות התמוטטות נפשית.‬
‫תארי לעצמך שהיית יכולה להתרחק מזה.‬
‫להשתחרר. להתנתק.‬
‫תארי לעצמך שהיית מבלה כמה חודשים בסביבה‬
‫שבה לחצי החברה מתבטלים, ומחליפים אותם רק תחומי האחריות הפשוטים,‬
‫נשימה, הישרדות והתהוות לכדי עצמך האמיתית.‬
‫ובו זמנית,‬
‫יצירת עולם שלא נשלט בידי גברים.‬
‫עולם משלנו.‬
‫תגידי לי, נורה,‬
‫איך זה נשמע?‬
‫אני מרגישה... אני צריכה אוויר.‬
‫אני מרגישה שאני לא נושמת.‬
‫- אני אקרא לאחות. - לא, עכשיו. אני צריכה אוויר.‬
‫אני צריכה אוויר.‬
‫חכי רגע. תנשמי.‬
‫- אני מצטערת. - אל תתנצלי על התקף חרדה.‬
‫- בואי נלך למרפאה. - לא.‬
‫יש שם ריח של חומרי חיטוי.‬
‫יש סיכוי כלשהו בעולם שאולי אוכל לצאת החוצה?‬
‫החוצה באמת?‬
‫אני ממש מתחננת בפניך.‬
‫מוזר פה.‬
‫אנחנו נעולים בפנים,‬
‫צפוף, תמיד חשוך.‬
‫אני מבין אותך.‬
‫המקום הזה נראה קצת כאילו עיצב אותו ערפד או משהו.‬
‫אם את עדיין מרגישה לא משהו, השותף שלי יכול לפגוש אותך.‬
‫לא, אני לא רוצה לדבר איתו.‬
‫אני לא צריכה רגע טיפולי. אני פשוט רוצה נורמליות.‬
‫אני רק רוצה שיחה נחמדה, משעממת ונורמלית.‬
‫אה, את רוצה שעמום.‬
‫אין משהו משעמם יותר מאשר להכריח אנשים‬
‫להסתכל על תמונות של ילדים.‬
‫הבת שלי כשהיא התקבלה לנבחרת בית הספר.‬
‫בואי, תראי אותה. כן?‬
‫היא דומה לך.‬
‫בטח קשה לא לראות אותה בגלל העבודה שלך.‬
‫כן.‬
‫כן, בגלל העבודה.‬
‫נו, באמת.‬
‫אני מצטערת. פשוט...‬
‫מה תכננת לעשות בדיוק?‬
‫התכוונתי לפתוח את המפה.‬
‫לנסות לגלות איפה אנחנו בעולם.‬
‫אני מצטערת. זה פשוט...‬
‫המידע המועט וחוסר הידיעה.‬
‫פשוט נמאס לי להרגיש אבודה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אנחנו באי קטן באוקיינוס השקט.‬
‫כ-250 ק"מ מזרחה למקום שבו התרסקתן.‬
‫כ-1,300 ק"מ מערבה לקוסקו.‬
‫פרו?‬
‫אתה מתכוון שאנחנו ליד פרו?‬
‫ליאה, תראי, אני יודע שקשה לחיות עם מידע מוגבל.‬
‫זה לא יימשך עוד זמן רב. אני נשבע שלא.‬
‫לעת עתה, החלק שבך שצריך לדעת דברים,‬
‫אולי כדאי לך להחליש את העוצמה שלו.‬
‫לא כי אני לא רוצה שתהיי סקרנית.‬
‫כי אני רוצה שתשמרי על שפיות.‬
‫את חושבת שאת מסוגלת?‬
‫לא ממש.‬
‫בחייך.‬
‫אני אשתדל.‬
‫כל הכבוד.‬
‫- בבקשה. - זה בסדר.‬
‫תתכבדי.‬
‫בתרחיש הכי גרוע, אוכל להשתמש בעניבה שלי.‬
‫אלוהים יודע שיש לי מספיק כאלה.‬
‫תודה.‬
‫נתראה.‬
‫הסוכן יאנג...‬
‫תודה.‬
‫התשובות, הן בדרך. אני מבטיח.‬
‫נורה!‬
‫שמישהו יעזור לי.‬
‫- היי. - הי.‬
‫ליאה בסדר?‬
‫כן, היא... נראה לי שהיא הייתה צריכה להתרחק קצת.‬
‫- את בטוחה? - כן. היא אמרה שהיא רוצה להיות לבד.‬
‫בסדר.‬
‫אני לא שמחה להסיר אותה מרשימת המעקב, אבל על הזין.‬
‫אי אפשר להשגיח עליה לנצח.‬
‫במיוחד לא את.‬
‫כבר נהנית מחיים שלמים של השגחה על מטורפת אחת.‬
‫- היי. - היי.‬
‫אהבתי פעם את הדברים האלה.‬
‫תמיד הייתי שואלת אם אני אתחתן עם טוני רומו.‬
‫זו עדות כנה לעוצמות השעמום שלי.‬
‫שננסה?‬
‫האם אנחנו באמת במשולש ברמודה?‬
‫"ברור, יא סתומה."‬
‫כאילו, אני הכנתי אותו, אז...‬
‫את רוצה לנסות?‬
‫יש לך שאלות בוערות למגדת העתידות?‬
‫אני חייבת לשאול את השאלה בקול רם?‬
‫אידיאלית, אבל אם את רוצה לעשות את זה כמו כלבה מסתורית, אז בסדר.‬
‫אין לי פאקינג מושג‬
‫זה לא היה כיף.‬
‫כל המטרה של הדברים האלה היא לתת לך תשובה, נכון?‬
‫אלוהים.‬
‫כאילו, אם את דואגת כל כך לגבי הרגשות שלה,‬
‫לכי לשאול אותה בעצמך.‬
‫תעשי לי טובה. אני יודעת לזהות מתח מיני.‬
‫אבל אל תדאגי.‬
‫אני לא יודעת למה זה מטריד אותי כל כך.‬
‫הוא היה זקן, את יודעת.‬
‫בדקתי אחר כך את השיניים שלו, כי ככה אפשר לדעת.‬
‫בן תשע, אולי?‬
‫הוא פשוט לא הפסיק לעקוב אחריי.‬
‫הוא לא הסכים לעזוב אותי.‬
‫והייתה לי הרגשה כזאת,‬
‫כאילו הוא רוצה שאני אעשה את זה.‬
‫כמעט כאילו הוא ביקש ממני.‬
‫אבל אני לא יודעת.‬
‫אולי אני סתם מספרת את זה לעצמי כדי להרגיש אשמה פחות.‬
‫או שהוא רצה שתשרדי.‬
‫הוא היה מוכן ללכת ולהמשיך הלאה...‬
‫כי הוא ידע שמגיע לך סיכוי לחיים אמיתיים.‬
‫אז אל תבזבזי אותו.‬
‫נורה, אני שמחה מאוד שבאת.‬
‫הזמנתי לשתינו.‬
‫את רעבה?‬
‫אני רוצה להגיד לך מה אני רוצה.‬
‫בסדר.‬
‫אני רוצה לעזור לאחותי.‬
‫אלוהים.‬
‫כיף כל כך להיות שבעה.‬
‫אל תיתני לי לשכוח שאמרתי את זה.‬
‫כאילו, כשנחזור או משהו.‬
‫אני לא רוצה להמשיך לפחד.‬
‫היי.‬
‫זה לא משנה לך?‬
‫מה?‬
‫את...‬
‫אדם נלהב ומלא רגש.‬
‫ואז קרה מה שקרה אתמול, ואת רגועה כל כך. אני מניחה...‬
‫שהתחלתי לחשוב שאולי זה לא שינה לך.‬
‫לא, שלבי.‬
‫אני פשוט סומכת עלייך.‬
‫איך הרווחתי את זה, לעזאזל?‬
‫הצלת את חיי.‬
‫אבל מה אם הכול יתפוצץ, או שנאמלל זו את זו בסוף?‬
‫מה אם אני אפגע בך?‬
‫פגעתי באנשים בעבר.‬
‫בצורה קשה מאוד.‬
‫מה אם המטוס שלנו יתרסק?‬
‫מה אם נצלול לתוך הים?‬
‫ונהיה נטושות באי בודד?‬
‫ומה אם נלך לאיבוד ונגווע ברעב?‬
‫כל זה כבר קרה.‬
‫הגרוע מכול כבר קרה, לעזאזל.‬
‫אני לא מסוגלת לפחד עד כדי כך ממשהו שעשוי להיות טוב.‬
‫אני לא רוצה לפחד‬
‫להיות מאוהבת, או לאהוב את מי שאני רוצה.‬
‫באופן חופשי, באופן מלא, ללא הסתייגויות.‬
‫אני רוצה למצוא את האנשים שלי.‬
‫מי שהם לא יהיו.‬
‫אני רוצה למצוא את הכוח שלי.‬
‫אני רוצה ליצור חיים שבהם אנחנו לא תמיד עושות‬
‫ומשתדלות ונלחמות.‬
‫היי. לאן את הולכת?‬
‫למים.‬
‫את יודעת שזה מיתוס שצריך לחכות אחרי האוכל, נכון?‬
‫ברור שאני יודעת את זה.‬
‫אני רוצה חיים שבהם נוכל פשוט להתקיים.‬
‫אני רק הולכת לצוף שם, נורה. רק לצוף.‬
‫נורה, אני יכולה להבטיח לך את כל זה.‬
‫והרבה יותר מזה.‬
‫ואחותי? גם היא יכולה לבוא?‬
‫אם אסכים, את תבואי?‬
‫נורה!‬
‫מה קורה, לעזאזל?‬
‫שלא תעזי לזוז.‬
‫כריש. כריש!‬
‫רייצ'ל!‬
‫חרא.‬
‫- הם אומרים שמדובר בקוד סגול. - כן.‬
‫תודה לאל.‬
‫מה קורה לה?‬
‫הלם אנפילקטי. הגרון שלה נסגר.‬
‫שחר חווה‬
‫קבוצת ביקורת: דמדומי אדם‬
‫מה לעזאזל?‬
‫תרגום כתוביות:דניאלה מגדל‬
‫בקרת כתוביות יעל אביבי‬