Välkommen, fröken Blackburn.
Sitt var ni vill.
Kan jag ge er något att dricka?
Tack, det är bra.
Den går att luta.
Ån, nej
Ser dig gå runt Och se så sorgsen ut
Varför så allvarlig Varför försvinner du?
Vi har ju bara börjat Smyg inte iväg
Det är ett mästerverk Slösa inte tid på det
Du ska hänga med
Du är en dröm som blir verklighet
Men du rör dig så försiktigt Vill du inte leva farligt
Säg som det är, baby
Jag förblindas av längtan
Vi flyr från allt och lever livet
Jag hoppas att vi en dag Äter tårta vid havet
Häng med, baby
Diddy är jag, du är Naomi
Vi blir som vilda och galna
Jag hoppas vi ska Äta tårta vid havet
Jeanette, är jag...
Är jag död?
Martha, jag är så glad att du är här.
Det är något superviktigt jag vill berätta för dig.
Vad?
Martha!
Vad händer?
Tidvattnet vällde in som ett jävla odjur! Slukade hela lägret.
-Martha, kom hit, låt mig hjälpa! -Jag har henne.
Varför är det så mycket vatten?
Jag har dig.
Helvete!
Havet tog alla mina grejer!
Släpp den! Kom igen.
Kom igen!
Den är inte viktig! Släpp den!
Rachel! Hjälp!
Jag dras ut!
Vart ska du? Jag kan inte hålla mig kvar.
Vilda
Mina damer och herrar, nu vänder det.
Tack vare er investering närmar vi oss
slutet på ett förlegat paradigm och kan realisera våra kollektiva drömmar
för framtiden.
Eld, vatten...
"Nu vänder det", är det för sött? För förutsägbart?
Inte alls. Om ett talesätt fungerar, så fungerar det.
-Nej, det är tamt. -Verkligen.
Okej, vi provar igen.
Eld. Vatten. Skydd.
Det här är bara några av de milstolpar som våra försökspersoner har nått.
Som ni vet startade vi detta projekt med en ödmjuk teori,
och en viskning av hopp om att det skulle bära,
men de bilder ni ser framför er,
snart sagt minsta data som samlats in hittills indikerar
att denna studie kommer att ge det resultat vi alla har drömt om.
Våra oberoende försökspersoner börjar få ett sammanhang.
De delar sina tankar och sina rädslor,
medan de arbetar för att lösa utmaningarna
de möter tillsammans.
Hon ser trött ut.
Det borde hon vara.
Hon har jobbat hårt de senaste tre dagarna,
för att kompensera för sitt Westboro baptist-utbrott.
Hon kommer inte att bli en i gänget.
Din besatthet av Shelby har gått för långt.
Jag vet att du har dina teorier
att hon kanske vet något,
att hon står bakom det här eller nåt, men...
du måste slappna av.
Jag vet.
Jag har varit så dum.
Jag tänkte precis på det,
om Shelby stod bakom det här...
innebär det att hon frivilligt deltar i den här mardrömmen.
Vem fan skulle göra det?
Exakt.
Det är allt.
Dags att dra!
Vi ska flytta på oss.
Igen?
Ta en närmare titt på det här lägret.
Det är inte renoverat. Det är jämnat med marken.
Sa du inte att grottan var usel?
Inte grottan.
Vi flyttar till Gold Cliff Beach runt udden.
Tidvattnet når inte så högt där.
Vi kanske slipper att få en till jävla hästskit-tsunami mot oss.
-Det är inte blåsigt där heller. -Precis.
Vilket kommer att vara bra eftersom vi inte längre har
nån jävla eld att hålla oss varma.
Fan. Jag hade inte tänkt på det.
Vem var i brandvakt igår kväll?
Tekniskt sett var det min tur,
men Shelby bad mig praktiskt taget att låta henne ta över...
Varför skulle jag beröva henne det nöjet?
Jag vet att Shelby
försöker att komma tillbaka i vår nåd,
men några av er har varit för snabba att dra nytta av det.
Jag tänker inte be om ursäkt.
Vem bryr sig? Hon är bigott!
Jag ställer en fråga och det kanske inte hjälper.
Okej, bra. Ja, gör det.
Varför blev vi överraskade?
Har du inte hållit koll på tidvattnet?
Borde Nora ha sett det komma?
Nej, Rachel. Lyssna på mig.
Det är exakt vad du säger.
Varför pekar vi finger?
Det här var inte någons fel.
Det är sant.
Det var större än ett normalt tidvatten.
Kanske från en storm eller en jordbävning till havs.
Det hände så snabbt att vi handlade irrationellt.
Som Fatin, som hoppade ut i en strömvirvel för att rädda sin tandborste.
Det är det enda som håller mig mänsklig.
Eller Rachel som lämnade mig att dö.
Den svarta lådan är vår livlina härifrån.
Anklaga mig inte.
-Jag är din syster. -Hörni! Snälla!
Vi lägger skuldfrågan åt sidan.
Jag tror att vi kan skylla den slocknade elden
på vår problematiska Jesus-anhäng...
Titta vad som spolades upp.
Herregud! Det är min väska.
Marty, jackpot.
Hon hittar två nya väskor?
Hur konstigt är det?
Jag trodde vi skulle dra in på tokerierna.
Det är bara så svårt med henne.
Det var en av dem.
Vem tillhör denna?
-Två. -Två.
Två.
Nummer två.
Nästa. Vilken av de tre har samma längd som linjen till vänster?
Två:an, tror jag...
Nästa, vad tror du?
Ni skämmer alla ut er.
Det är helt klart nummer tre.
Min jävla katt skulle veta det, och han är halvblind.
Världen tycker att vårt kön är svagt,
och ert drag är att förstärka det
genom att följa gruppen som en skock får.
Du kan bättre! Du är inte här för att...
Se på henne.
En tonårsflicka som är självmedveten.
-Bravo. -Förutom att hon är akademiker,
och hennes roll är att uppmuntra till konformism och ge fel svar.
Är hon en medarbetare?
En medarbetare som undergräver studien.
Det åtminstone på ett spektakulärt sätt.
Dr West, jag har ingen aning om vad som hände.
Data från 11 försökspersoner åt helsicke.
Ni vet att jag är duktig. Jag ger allt i vanliga fall.
Och värdefulla labbtimmar gick också åt helskotta.
Fan.
Jag är ledsen. Det var bara att det gjorde ont att vara tyst.
Att se så många flickor utan egna tankar,
som gisslan för massornas vilja. Jag blev tokig.
Om det är någon tröst, har pojkarna inte lyckats bättre.
De är bara hormoner och ingen ryggrad.
Ja, det är det. Lite.
Ursäkta. Jag borde introducera er.
Det här är Linh Bark, tredjeårsdoktorand.
Linh, det här är professor Gretchen...
Klein. Jag vet vem du är.
Självklart gör du det. Jag glömmer att min profil är lite högre numera.
-När bestämmer de om du får sparken? -Om två veckor.
Lycka till.
Hur som helst, förlåt. Jag måste rusa. Det var ett nöje att få träffa dig.
Dig också.
Det är definitivt hennes väska. Attans!
-Förväntade mig inte det av Jeanette. -Punkigt som fan.
Uno!
Okej, Martha. Jag gillar Uno. Alla gillar Uno.
Men blir du eld och lågor över en till onödig artikel i din väska,
Gud nåde dig.
Två-i-ett-schampo-och-balsam var ditt lågvattenmärke.
Det luktar päron.
Det är en tvåstegsprocess. Schampo, sedan balsam.
Låt oss se vad hon mer har.
Herregud! Hon har en jävla tändare.
Jeanette är ett jävla mirakel.
Jag tog henne för en snäll tjej,
men det visar sig att hon dricker, hon röker.
Hon tog med 20 benzo för en weekendresa.
Levde Jeanette ett Amy Winehouse-liv? Jag är skakad.
-Vila i frid. -Till Amy eller Jeanette?
Båda, så klart.
Bra fynd, Shelby.
Jag menar, det här är enormt.
Tack. Jag hade bara tur.
Du, födelsedagsflickan, om du är så glad att få dina...
-Igelkottar. -...igelkottar tillbaka...
är det inte någon du borde tacka?
Jo. Shelby, tack så mycket.
Förlåt.
Finns det ingen annan som tycker det är otroligt
-att Shelby hittade den här väskan? -Leah.
-Det är som en deus ex machina. -Det är som en vad?
Det är som denna perfekta lilla sak som på något sätt har allt vi behöver.
Jag tycker det är läskigt att du hittade den.
Vad är det du säger?
Jag vet inte.
Det är något konstigt som pågår här och någon vet om det.
Vi planerar att ingripa så minimalt som möjligt.
Vi vill ju att deras beteende ska vara självmotiverade, organiska,
och opåverkat av observatörseffekten.
Gud.
-Mår du bra? -Ja. Jag hatar stiletter.
Ännu en mekanism för förtryck.
Detta är vad patriarkatet vill ha.
Att förvandla oss till långa, långsamma geishor
med fallna valv och jävla ischias.
Kan jag fråga då bara för min egen uppbyggnad.
Varför har du dem?
Eftersom mina ben ser bra ut i dem.
Självmotiverat beteende... Visst.
Naturligtvis är säkerhet en prioritering,
så omärkliga intrång har gjorts.
Här ser du en medicinsk förstärkningsväska levererad av vårt team på dag två.
Utöver det är det upp till havet att bestämma vad som spolas i land.
Allvarligt? Vattenreningstabletter?
Det är nog med proteinbars för resten av livet.
Varma kläder, fler mediciner.
Varför skulle Jeanette ta med det till en retreat på Hawaii?
Vem gav dig den här väskan? Och vad fan vet du?
Leah, lugna ner dig.
Jag vill att alla ska tänka i två sekunder.
Tänk på vad Shelby har gjort.
Hon har inte hittat en, utan två magiska livräddningsväskor.
Hon är ständigt optimistisk
som om hon vet att vi inte är i verklig fara.
Hon bryter isen om och om för att pumpa oss på info
som en sorts pyjamaspartyspion.
För att inte tala om att hon inte åt musslorna.
Jag är allergisk.
Vad i helvete? Ge tändaren tillbaka.
Berätta vem du arbetar för. Berätta vad du vet.
Herregud, Leah!
Hon är inte Jason Bourne. Okej?
Jag har sett henne rappa på morgonutropen.
Leah, vad gör du?
Nora, det är okej.
Om jag slänger den här dyker det upp en till.
Du skulle bara våga.
Leah, lugna dig. Snälla du.
Vart ska du, Shelby?
Vart smyger du varje morgon och kväll?
Och vad fan händer på den här ön?
Du döljer något. Jag vet det.
Okej! Ja, kanske det.
Nöjd?
Den stora hemligheten. Jag är ett monster som bär mina tänder på en plastbit.
Jag smyger inte iväg som en del av någon smutsig intrig.
Jag har rengjort den här så privat som möjligt.
Som jag har gjort sen jag var 11 år.
Svarar det på dina frågor?
Om inte kan jag ge dig en bättre titt.
Då så.
Nu vet ni allt.
Jag är en falsk tjej med proteser, en anledning till att hata mig.
Inte för att ni behövde fler.
Snyggt.
Bra jobbat.
Vill du ha en till?
Visst.
Vi bjuder.
Minns du mig?
Sabotören av konformismstudien.
Exakt. Jag extraknäcker.
Stipendierna räcker inte till.
Jag är nyfiken. När du ber folk om deras ID-kort,
hur ofta säger de: "Jag borde be dig om leg"?
Herregud. Hela tiden.
Amerikaner älskar att dricka när de känner sig eländiga, inte sant?
Det är skillnaden mellan här och Australien.
När gillar australier att dricka?
Hela jävla tiden.
Linh, eller hur?
Linh, du är smart, passionerad och förutseende.
Och lite av en uppviglare.
Drömmer du någonsin om att lägga elfenbenstornet bakom dig
och gör något verkligt som omväxling?
Hela jävla tiden.
Jag arbetar med något stort,
men jag kan inte säga mer förutom att det kommer finnas en roll för dig,
om du är öppen för det,
och att saker kommer att påskyndas nu.
Eftersom mina dagar plötsligt har frigjorts.
De är idioter som sparkade dig.
Ja, men ur askan föds Fenix.
Det är något jag har velat fråga dig länge.
Jag läste en av dina böcker,
plöjde sedan igenom alla de andra.
Har du läst alla mina monografier?
Nej, eller, jo.
Jag försökte spela oberörd
när Leonard presenterade oss.
Men sanningen är att jag är ett fan.
Så vad är den brinnande frågan?
-Hatar du män? -Nej.
Inte alls.
Jag har faktiskt älskat några av dem mycket djupt.
Och jag älskar fortfarande några än i dag.
Ditt arbete handlar ju om kvinnor och deras makt.
Ja, men inte över män.
Bara att ta och behålla vår egen.
Jag hatar dem.
-Jag var drogad. -Vad?
Husfest. Sista året i high school.
Jag vaknade i hans sovrum och hade inget minne av kvällen innan.
Nästa dag i skolan stirrade folk på mig.
Hånlog och pekade finger.
Det visade sig finnas en video som publicerats av dessa två killar,
som skrattade så de storknade,
medan de antastade mig.
Hur hårt jag än försöker
kommer jag aldrig att glömma hur jag såg ut i det klippet.
Varje muskel var slapp, ögonen tillbakarullade som ett jävla lik.
Helt omedveten om våldet.
Jag är ledsen.
Gick du till polisen?
Inte för att det ledde till nåt.
Jag hade behövt vittna
och alla ville bara att det skulle försvinna.
Skolan. Mina vänner.
Till och med mina föräldrar.
Och det var därför du konfronterade flickorna i studien.
Ja.
Jag ville bara att de skulle vara modigare än jag.
Linh. Du överlevde.
Det är ganska jävla modigt.
Är det vad jag hoppas att det är?
Jag är med.
Som ni vet har vi en deltagare som har blivit
informerad om allt och står under vår kontroll.
Hon är en bundsförvant, som vi säger på fältet,
vår "kvinna på insidan".
Hon är också vuxen, vilket ger oss juridisk täckning,
då hon övervakar våra yngre försökspersoner.
Den andra agenten fungerar mer som en försäkring.
Någon med vildmarksfärdigheter som kan nå ut i nödsituationer.
Och hon är en god kamrat,
så hon smälter omärkligt in i den sociala väven.
Okej.
Det är inte exakt det förlovade landet.
Men det är så bra vi kan få.
Och titta, det är redan möblerat.
Okej. Så hur gör vi nu?
Gör upp en eld? Bygger ett nytt skydd?
-Varför frågar du mig? -För att vi alltid frågar dig.
Okej. Du är idrottare.
Vad heter det när någon tränar så hårt
att de till sist bara faller ihop?
Utbränd?
Bingo. Jag har fått nog.
Vänta, menar du allvar?
Dot, du är den som flyttade oss,
-Nu tänker du ge upp? -Ja.
Jag är ingen vägvisare.
Inte ens min egen.
Tändaren är din.
Vänta.
Vem saknar vi?
Jag är här med tanke på vedsituationen.
Jag kom bara hit för att få utrymme.
Jag gör inte...
någonting särskilt.
Jag trodde aldrig du var spionråtta. Det är Leahs idé.
Visst.
Du tycker att jag är ett rövhål.
Säger du dina böner med den munnen?
Spelar du någonsin spratt med dina huggtänder?
Tar ut dem, lägger dem på din brors lasagne när han inte ser?
Nej.
Det borde du. Det kan bli ditt kännemärke.
Du vet, mina problem med eller vad...
Med vem du är...
Jag hatar dig inte, Toni. Du förstår det, eller hur?
Ja. Men du gör faktiskt det.
Jag såg ditt ansikte när det blev för gay för dig,
du fullkomligen skakade.
Jag är ledsen, men det är hat.
Stå för det åtminstone.
Låt mig hjälpa till.
Toni, Shelby,
Martha, Rachel,
Nora, Leah, Fatin, Dot.
Är Dot den andra bundsförvanten?
Hon ser ut som den robusta, pålitliga typen.
Gretchen var tydlig, ingen av er får veta vem det är.
Om ni känner till varandra, kan det avslöja allt.
Kom igen. Vad sägs om ett tips?
Om du tror att jag bryter Gretchens förtroende,
tar du fel. Jag skulle hellre dö.
Du har varit med oss en månad. Sluta.
Jag bygger ditt nätverk i sociala media.
Vill du granska några biografiska detaljer?
Visst.
Låt oss se.
Så jag fyllde precis 17 år.
Jag föddes den 14 februari 2003.
Alla hjärtans dag-barn.
Jag växte upp i San Francisco.
Det enda barnet till Ian och Minh Dao.
De äger en restaurang i Bayview.
Jag är kock när de har för mycket att göra.
#hatarmittjobb #tackmammaochpappa
#äckligt #blivegan
Ny frisyr. Inte dåligt.
Gå vidare.
En lista över saker som jag gillar.
In-N-Out hamburgare,
Mango Tango bubbelte,
Disneyland, och...
Timothée Chalamet.
Chalamet.
-Är det hur du uttalar det? -"T" är tyst.
Jag tror att jag också är ett stort fan av...
Kan du skriva ner det? Tack.
Sanrio, min hydrokolv,
The Office, den amerikanska versionen,
Greta Thunberg,
och självklart mina hundar, Coco och Jax.
Lät hon dig låna hennes mopsar för fotograferingen?
-Jag trodde du var en kattperson. -Ja.
Katter är en tänkande persons husdjur.
Mitt alter ego, å andra sidan, älskar sina idiothundar.
Har du tänkt ut ett namn åt henne än?
Det kan ge idéer till hennes biografi.
Jag tänker...
Evangeline.
Evangeline? Var kom det ifrån?
Jag vet inte, det var bara en dålig instinkt som jag ångrade.
"Jeanette" är mycket bättre, visst?
Absolut, bra ändring.
Tack. Jag menar att bygga hennes spellista har varit den värsta delen.
Varje trendande låt har samma dumma sötsliskiga takt,
det är som att skjuta Pixy Stix rakt in i venerna.
Titta här.
-Men jag gillar Pink. -Eller hur?
Jag smög dit henne.
En liten pärla i ett hav av skit.
Jag var rädd att jag inte skulle hitta nån som du.
Att rätt person skulle undgå mig, och allt skulle falla isär.
-Borde jag be om mer pengar? -Nej.
Jag är bara glad att våra vägar korsades.
Två gånger faktiskt.
Först på campus och sedan här.
Precis, vilket sammanträffande.
Förutom andra gången.
Nej, det var det inte.
-Så, jag är uppenbarligen din favorit. -Utom all tävlan.
Ska vi skåla? Till Linhs sista kväll som Linh.
Jag sa precis att jag kommer att sakna min egen musiksmak.
Det här kan vara min sista chans att släppa loss.
Hon har gjort det.
-Kom igen. -Nej, sjung inte.
-Jag sjunger inte, dansar inte. -Kom igen.
Ge henne en stor applåd.
Holly kom från Miami, FLA
Liftade sin väg över USA
Gretch, kom upp nu!
Det är mitt sista hurra!
Hon säger, hej baby Ta en promenad på den vilda sidan
Det kan jag väl göra.
Candy kom från ön
I bakre rummet Var hon allas älskling
Hon tappade aldrig modet
Inte ens när hon sög av dem
Hon sa: Hej, baby Ta en promenad på den vilda sidan
Och säger, hej, baby Ta en promenad på den vilda sidan
Och de färgade flickorna sjunger...
Slut upp allihopa!
Låt oss prata om maktfördelning.
I patriarkala samhällen
kännetecknas dessa vanligtvis av våld.
Resurser går förlorade, blod spills, ofta i stor skala.
Men vi förväntar oss att våra försökspersoner ska upptäcka
en fredlig, kvinnodriven modell för styrning.
Ledarskapets mantel ges vidare om det behövs,
och det helt utan konflikt.
Yo, Martha,
gå och hugg upp drivveden och gör ett tak till ett nytt skydd.
Jösses.
Här.
Jag hade precis en hemsk déjà vu
av min gympalärare som kastar en lagväst på mig på fotbollen,
och jag säger samma sak som jag sa till henne.
Jag spelar inte.
Jo, det ska du.
Dra ut i skogen, leta efter mat,
fyll påsen med allt du kan hitta. Tack.
Leah!
Eftersom du är så intresserad av väskorna som spolas upp,
kan du ta över inventeringen.
Och, Nora, du är med mig.
Vi kan hitta torr ved.
Hallå, jag ber dig följa med mig.
Är det inte din våta dröm?
Att vara vid min sida, vaka över mig som en barnvakt?
Trevligt.
Och en mycket smart användning av din tid, förresten.
Vad är fel med er?
Sluta vara såna mesar!
Jag älskar en bitchig dominatrix, men du läser inte av stämningen.
Välkommen till Rachel,
självmissbrukare i världsklass som vänder det mot oss.
Förväntar oss att arbeta så psykotiskt hårt som hon gör.
Jag missbrukar ingen.
Hur beskriver du vad du gör nu?
Jag ger tuff kärlek.
Din favorit.
Eftersom det fungerade så bra för dig...
borde du...
borde du berätta för dem.
Berätta om din framgångssaga.
-Sluta. -Om du inte vill göra det kan jag.
Nora, nej.
Det finns ingen Stanford,
ingen karriär,
ingen stor olympisk framtid.
Bara en sorglig lögnare
som blev petad från laget,
som bara låtsas för sig själv
och alla andra
att det inte är över.
Vet du vad, Nor?
Kanske, istället för att lägga dig i skit i mitt liv,
borde du skaffa ett eget!
Det är genetiskt förresten...
Jag tappade mjölktänderna, men de andra växte aldrig ut,
om du undrade.
Det gjorde jag inte.
Jag fiskar inte efter sympati.
Men det har varit rätt svårt.
Okej, Becky, prata inte med mig om "svårt".
Ingen tror mig när jag säger detta, men jag har faktiska problem.
På sätt du inte kan föreställa dig.
Toppen. Låt höra.
Har du någon aning om hur det är att behöva vara perfekt varje sekund?
Att övervakas som en hök vid minsta viktökning,
eller minsta vinglande steg,
eller om min söm bara är en centimeter utanför?
Eller om jag säger jag fel sak om internationell politik,
Gud hjälpe mig.
Du klagar över att bli bedömd fast du själv har valt det.
Jag vet.
Jag vet men...
Men jag pratar inte bara om skönhetstävlingarna.
Det känns som överallt jag går,
ber någon mig att vara...
Att möta någon slags förväntan.
Det är mycket. Pressen.
Ja, okej. Men min pappa har varit borta sedan dag ett
och min mamma åker ut och in på behandlingshem stup i kvarten.
Så ingen förväntar sig nåt av mig, och det känns inte heller bra.
Jag åkte inte på skolutflykter för ingen skrev på tillåtelsen.
Jag bryr mig inte om planetariet,
men jag önskar att någon varit där.
-Ja, men... -Men vad?
Försöker du vara sorgligare än jag, är det en förlorad kamp!
Du är fri! Du behöver inte stå till svars!
Inte du heller!
Inte just nu, i alla fall!
Du är på en öde ö,
mil bort från vad du förväntade dig!
Du är fri här, Shelby!
Om du inte drar nytta av det, vet jag inte vad!
Shelby!
Shelby, vänta!
Sluta!
Nora! Fan ta dig, Nora.
Tror du att vi borde gripa in?
Inte än, vi ser hur det går.
Ja.
Nora! Fan ta dig!
Vet du vad som knäcker dig?
Hur mycket du behöver mig.
Är det vad du tror?
Jag fick ut dig från sjukhuset,
jag håller i ditt hår när du spyr upp din jävla middag!
-Fan ta dig, Nora! -Säg det.
Du behöver mig.
Du behöver mig!
Det är en jävla lögn! Okej?
Det är en lögn du berättar för dig själv.
Den ger dig en ursäkt att inte bli din egen jävla person.
Fan ta dig!
Jag tror vi måste göra något.
Blanda dig inte i.
När jag och mina systrar slåss är det på liv och död.
Det var ett knä på bröstet, mina damer och herrar.
Men Rachel är inte utslagen än.
Hon vedergäller med en häl på snippan!
Jävlar!
Dramatiken skjuter i höjden. Insatserna är höga.
Var kommer det att sluta? Vem kommer ut på toppen...
Sluta! Ni beter er som femåringar!
Helvete!
Jag ska döda dig!
Ett jävla jobb.
Vad fan, Dorothy?
Som att jag menade att göra så.
Ni har alla skrikit på mig om min tandborste från start!
Det var en riktad attack.
-Bäst att den fungerar -Den fungerar.
Den dör!
Jag har aldrig relaterat så mycket till en tandborste.
Se vad du gjorde!
Lägg inte det på mig, den var döende!
Och gissa vad, Fatin?
Lägger du in samma mängd arbete för att, låt säga,
flytta din arm en aning,
skulle du få samma jävla jobb gjort!
Vodka.
Sanningsserum?
För desinficering av snitt och skrapsår.
Men om det hjälper dem att öppna sig lite, varför inte?
Hur svårt du än tror att det kommer bli, räkna med att det blir svårare.
Jag förstår.
Jag tvivlar på det.
Du har uthärdat dina egna trauman.
När skuggorna av dina trauman väcks igen,
kommer du att bli triggad.
Du sa till mig att du vill göra något på riktigt, och jag tror dig.
Men du har arbetat i sanerade utrymmen
på teoretisk nivå under lång tid.
Gretch...
Du kan lita på mig.
Jag vill bara att du ska förbereda dig för hur brutal verkligheten kan vara.
Ge upp, Nora, jag har dig!
Helvete!
Varför tar vi inte en promenad?
Vadå promenera? Jag mår bra.
Herregud, det gjorde ont!
-Vänta. -Stick, Nora.
Vad fan?
Sluta! Bara sluta allihop!
Just det här
får bara inte hända.
Om vi slocknar, vilket vi kanske gör,
ska det inte vara på grund av varandra, det är noll värdighet i det.
Vad menar du "slocknar"?
Jag har tänkt efter...
De första dagarna var vi i varenda tidning, varenda kanal,
det var nyhetsbilar framför era hus med mikrofoner
framför era mammor, era pappor och era hundar.
Ett par dagar till går och sen är det bara de lokala nyheterna.
Några fler dagar och...
Land A invaderar land B,
Elijah Wood dör, Sasha Obama röker en bong och sedan...
är vi inte längre ett samtalsämne.
Världen går vidare.
Vi kanske har några som söker efter oss där ute.
Människor som älskar er tillräckligt för att fortsätta,
men det har gått 15 dagar, och sökningar varar inte för evigt,
inte utan ledtrådar, inte utan kontanter.
Vi sitter fast här.
Det minsta vi kan göra är att inte döda varandra,
för tro mig, den här platsen kan ta hand om det helt på egen hand.
Jeanette kan ha varit den tursamma.
Den som dog snabbt.
Välkommen ombord.
Hej. En snabb fråga,
finns det ett uttag vid mitt säte? Min mobil är på 12 %.
Ja. Det finns det.
Toppen.
Aloha!
På väg till Hawaii och energin är eld.
Herregud, se hur coolt det här planet är.
Aloha!
-Hej, jag är Jeanette. -Välkommen. Jag är Shelby.
Jag vet inte varför jag sa"välkommen". Det är inte mitt plan.
-Jag älskar dina lugg. -Tack. Jag älskar din tomma panna.
Hej!
Hej, hej, jag är Jeanette.
Okej, hur spänd är du på den här resan?
Tror du att de kommer att ge oss drinkar i kokosnötter?
Det är står på min önskelista.
Ärligt talat skulle planet kunna dyka på näsan i havet
och jag skulle inte bry mig.
Båt tre.
Var försiktig.
De är på båt två.
Lugnt och fint.
Vi håller oss till schemat.
Självklart. Du är proffs.
Hur mår du?
Om jag säger det, lovar du att inte upprepa det?
Kom igen.
Som Napoleon med en fitta.
Redo att åka? Du måste tillbaka.
Vad är fel?
-Jag kan inte göra det. -Vad menar du?
Jag kan inte göra det här! De bad inte om detta!
Linh, vänta!
Linh, ge mig din hand.
Fan, jag är så ledsen.
Är du okej?
Ja, jag tror det.
Är du säker?
Alpha till Alex. På väg till staterna.
Bara bekräfta: är allt okej hos dig?
Alex till Alpha, det har faktiskt...
-Det har skett en olycka. -Nej.
Jag hör dig inte.
Jag måste rapportera det här. Vi kan byta strategi.
Det är okej. Jag ha tagit mig samman.
-Linh... -Jag är okej.
Ring in det.
Falskt larm, Alpha.
Om hon fortfarande är med dig,
kan du berätta för henne hur modig hon är?
Linh, vad gör du?
Jag är redo.
-Kan vi bara ta en sekund... -Jag är redo. Okej?
Vad väntar du på?
Skit.
Kör!
Det är sant. Det vi gör involverar betydande risker.
Men varenda riskfylld utmaning gör det.
Det är vad vi är ute efter här, radikala förändringar.
Mot slutet av de 12 veckorna kommer vi att se gynotopia i aktion,
och ha bevis på att det är kvinnor, och inte män, som har en naturlig gåva
för att skapa harmoniska och kapabla samhällen.
Och att maktens tömmar äntligen bör läggas över i deras händer.
Om vi strävar efter...
Åt helvete med det!
Åt helvete med ceremonin och manuset,
åt helvete med manlig dominans som har gjort denna planet
till ett krigssargat, penninghungrigt eldklot.
Ni vet varför ni är här. Ni vet varför ni stödde oss.
För om tio år, vill ni inte titta på apokalypsen,
och önska att ni hade haft modet att göra något galet
i framstegens namn!
Tack.
Tyckte du om den där falska, oskrivna känslosamheten?
Mästerlig touch.
Och sen öppnar du för frågor?
Ja, just det.
Är det något du tycker jag borde vara beredd på?
Jag undrar över hur du kommer att svara på frågor om Linh.
Jag ska säga till dem att hon ger allt där ute,
och att vi är väldigt stolta.
Här. Kokt och kyld, om du är törstig.
Jag mår bra.
Okej.
Om du ändrar dig...
Okej, nu är det bara för tyst.
Det här kan vara apokalypsen som pratar,
men ska du inte föreslå lite "sanning och konsekvens"?
Herregud.
Vi kommer verkligen att dö här.
Hör någon annan det?
Hör vad?
-Ett plan! -Vad?
Hjälp!
Herregud.
Hallå! Vänta, han ser oss!
Han ser oss!
Ja!
Undertexter: Oskar Klaren
Kreativ ledare Elsa Hallström