Pappa, Sherlock vil ikke leke med meg.
Ikke tenk på det, skatt.
Jeg tror jeg så noen andeegg.
Der, ved trærne.
Hallo, Beatrice. Jeg tror jeg så en av andungene der borte.
Hør på meg, skatt. Det har skjedd en fryktelig ulykke.
Brann i huset.
Du skal være hos fru Tilcott en stund.
En fryktelig ulykke.
En brann i huset.
En brann i huset…
Mareritt igjen?
Jeg husker ikke… brannen.
Hvorfor husker jeg ikke?
Ta på deg kåpen, ellers blir du kald.
Opp med hetten.
Jeg trenger ikke hetten oppe.
Gratulerer med dagen.
Mor. Far.
Det samme jeg får hvert år. Hvor kommer de fra?
Vi kjøper dem i en spesialbutikk i Holborn.
Så hvorfor leverte postmannen den?
Hvem sendte den?
UTSTOPPER OG ENTOMOLOG
Jeg får en sommerfugl på bursdagen hvert år.
Den som betaler, er på dette kontoret.
Jeg kjenner deg.
Jeg vet at jeg kjenner deg.
Hvorfor få meg vekk?
Din mor var ikke frisk.
Jeg trodde ikke at jeg kunne ta vare på deg alene.
Det var ingen brann.
Var det vel?
Du kan bli hos meg i kveld.
Og så?
Er du misfornøyd hos fru Tilcott?
Jeg hører ikke til der.
Jeg skulle ikke være prestedatter.
Se, mor. Jeg fant hjertet.
Jeg vil være noe i din verden.
Pakkene sendes gjennom Europa.
Vi må finne et sted ingen kommer på å lete.
Ingen av pakkene er større enn dette.
Jeg er opptatt.
Selv djevelen kommer ikke på å lete der.
Jeg så broren din, Mycroft, i dag.
Du gjetter aldri hvem han jobber for.
Sir Bucephalus Hodge.
Imperiets rikeste mann.
Mycroft sier at Hodge leder et regjeringsprosjekt.
Topphemmelig.
Vet du hva jeg lukter?
Muligheter.
Hodge pønsker på noe.
Skal jeg se om jeg får jobb på kontoret hans?
Finne noen der som er lettpåvirkelig.
Min lille spion.
Herlige Bea.
Var Oxford bra?
Malik er det svake leddet,
grådig og forfengelig.
Om en av professorene vil selge sjelen, er det han.
Jeg har ordnet et møte.
Godt gjort.
Gleder meg til å gjøre forretninger med deg.
I like måte.
Han biter på, Bea.
Beatrice, der er du.
Du ser urolig ut.
Første leveranse er ikke på toget,
og nå har vi huset fullt av uønskede gjester.
Dessuten er prinsessen der ute enda.
Hun gir seg ikke av seg selv.
Jeg vet hvor farlig hun er, Bea. Tro meg. Vi skal finne henne.
Hvordan?
Sherlock.
Du har visst mye tiltro til ham.
Jeg forstår hvorfor du er urolig. Du trenger ikke møte moren din.
Jo, jeg vil.
Min modige jente.
Min Athene.
Husk hva jeg sa til deg.
Moren din har en livlig fantasi.
Bea, du har blitt en slående vakker ung kvinne.
Er det alt du har å si?
Hva mener du?
Vet hva du gjorde.
Hva da?
Du ble sendt på asyl fordi du var en fare for meg.
-Derfor måtte far ta meg med bort. -Så det er det han har sagt?
Bea, han fikk moren vår innlagt på asyl
fordi han ville ha kontroll på eiendommen hennes.
Han sa du ville si det.
Det er sant. Du kan ikke stole på noe han har sagt.
Han har alltid vært god mot meg.
Vennen.
Bea, du må tro oss.
-Hør på oss. -Hvorfor?
Vi har ingen grunn til å lyve.
Og jeg er broren din.
Middag 20.00.
-Du! -Mor.
-Du har vendt henne mot meg. -Slutt. Det holder, Cordelia.
-Du skjemmer deg ut. -Silas, din drittsekk!
Sett deg.
Det går bra.
Tja…
Nå som hysteriet er unnagjort,
kan vi kanskje sette oss.
La oss sette oss
og spise som siviliserte mennesker.
Er det ikke flott å være…
…samlet igjen?
Gjenforent.
Mycroft, smak på kaviaren.
-Nei takk. -Jeg insisterer.
Fra Marmara.
Smaken av engler.
Jeg lurer bare på
om jeg likte deg bedre som Hodges assistent.
Si fra når du har funnet ut av det.
Hvor lenge skal dere holde oss her?
Til du har sagt hvor jeg finner Shou'an.
Må jeg minne deg på at du skulle la henne drepe meg?
Om noen her i rommet skulle være opprørt,
bør det være meg.
Men jeg prøver å være rimelig.
-Rimelig? -Dere ville møte Beatrice.
Her er hun.
Løfte gitt.
Løfte holdt.
Når jeg har Shou'an…
-…kan dere dra. -Og
kan Beatrice også dra, om hun ønsker?
Hun er ikke en fange.
Bak moskeen på Ordu Caddesi.
Det er der Shou'an bor.
Det var vel ikke så vanskelig?
Bea.
Bea, hør på meg.
Jeg har aldri skadet deg.
Finn Shou'an.
Ikke en eneste gang.
Jeg verken kunne eller ville, skatt.
Se på henne. Hun snakker sant.
Sherlock, du var knapt seks år gammel den gangen.
Hvordan kan du huske noe med sikkerhet?
Det er dette han gjør.
Han lyver og lyver
til du tviler på det du vet er sant.
Enkelte ganger
forteller minnene oss det vi ønsker å tro.
-Silas. -Gutten min.
Hold kjeft.
Elegant sagt.
Familiekrangler. Ikke sant?
Herr Holmes, familien min kunne krangle med de beste.
Dette er ikke kjekling,
men gresk tragedie.
Bea.
La meg snakke med deg uten faren din.
Når du ikke påvirkes av ham,
slik at du kan dra om du vil det.
Er det det du ønsker?
Beatrice?
Nei.
Der har du det.
Hun kommer jo ikke til å si det foran deg.
Hun har sine egne sterke meninger.
Du gjør dette!
-Du gjør dette. Du vrenger og vrir… -Slutt å krangle.
-Er det noe som plager deg? -Får jeg snakke med deg alene?
Alt du har å si,
kan sies foran denne praktfulle familien.
Ja.
Jeg har hatt kontakt med regjeringen.
De kommer og tar deg, Silas. Du skal i fengsel resten av livet.
De vil ha våpenet tilbake.
-Det vil de nok. -De er villige til å betale.
Men det finnes
en vei til forløsning.
Herr Holmes, vi vil at du skal overtale faren din
til å selge våpenet kun til den britiske regjeringen.
-"Betale for det"? -Klekkelig.
Ja.
Mycroft.
Hvor klekkelig er "klekkelig"?
Jeg tror du kan…
…be om hva du vil.
De har én betingelse.
De vil være eneste kjøper.
Og du skal være megler, mellommannen min?
Skal jeg svike min egen familie?
Om du vil ha karrieren tilbake,
er det nettopp det vi venter.
-Ja. -Din Judas.
Mycroft, du skjønne rakker.
Trodde ikke du hadde det i deg.
Ser du? Det er det jeg snakker om. Tæl! Ambisjon.
Mycroft.
Du har én uke, ellers trekker de seg.
-Bea? -Vi klarer det.
Bra. Jeg må kontakte departementet.
Jeg ber noen følge deg til telegrafkontoret
-så fort det åpner i morgen. -Ja vel.
Takk, far.
Hører du det, Bea?
Én av sønnene mine
kaller meg "far" enda.
Kanskje jeg har en vei tilbake tross alt.
Det later til at Beatrice og jeg må på en visitt til den lille fabrikken vår.
Det haster.
Du blir her til Shou'an er funnet.
Beatrice, la oss forberede reisen.
Hvordan kunne du?
Håper du er fornøyd, kjære bror.
Langt der ifra.
Finn henne! Ta henne med til meg.
Du forutså det ikke, gjorde du?
Mycrofts svik.
Kanskje han tar mer etter deg enn jeg trodde.
Kanskje.
Du har vist at du er ganske genial.
Hjerner som din kan forandre verden.
Du er den jeg egentlig vil ha hos meg.
Du er virkelig gal.
Det du så i tunnelen i Paris,
vil endre krigføringens natur.
Ingen tropper i kamp.
Det kapper ned fienden uten å fyre av et eneste skudd.
Og nå sier du at det vil redde liv.
Én demonstrasjon er alt som trengs. Ingen vil våge å ta til våpen igjen.
Og folk vil hylle deg som kong Silas, fredsmegleren.
Hvorfor ikke?
Ser du på verden uten å se annet enn deg selv?
Bli voksen, gutt.
Verden vi lever i, bygges stein for stein
på menneskenes sorg.
Og det er den sterkestes rett.
Men vet du hva som er den mest radikale, opprinnelige tanken?
Vi står ikke over naturen.
Noen av oss er ringe arbeiderbier.
Andre leder an i dansen.
Du og jeg
er naturlige ledere.
Om du liker det eller ei, Sherlock, deler vi blod.
Dette er øyeblikket ditt. Grip det.
Vær min høyre hånd, vær min etterfølger, vær arvingen min.
Er det ikke derfor du har Beatrice?
Beatrice er bemerkelsesverdig på sin egen måte,
men du er noe helt annet.
Si til Beatrice at du løy.
La henne dra med moren min, så skal jeg vurdere det.
Du hørte henne. Hun vil ikke.
Nei, klart ikke, men om noen kan overtale henne…
Snakk med henne.
Får du henne til å dra, blir jeg.
Jeg skal snakke med henne.
Unnskyld meg.
Shou'an var ikke der han sa.
MACHIAVELLIS FYRSTEN
Ja?
Forstyrrer jeg?
Nei da.
Jeg fant denne artige boken på hyllen.
Machiavelli.
"Siden kjærlighet og frykt ikke kan eksistere sammen,
om vi må velge mellom dem…"
"Er det langt tryggere å være fryktet enn elsket."
Du beundrer ham, ikke sant?
Faren min.
Jeg ser det på deg.
Like barn leker best.
Bare se på livet hans.
Alvorlig talt.
Man må beundre størrelsen på ambisjonene hans.
Om gamle Bucephalus Hodge ikke alt hadde krepert,
tror jeg han ville dødd av sjalusi.
Etikk plager deg ikke.
Ikke som Sherlock.
Etikk sinker deg bare.
Men det vet du alt.
I Oxford
sto du foran brødrene dine,
og du ga dem ikke det minste tegn,
ikke engang et glimt av gjenkjennelse.
Det er bare en beregning av egeninteresse.
Irriterer det deg ikke?
Hva da?
Å være i Sherlocks skygge.
Er ikke han den spesielle?
Og du, Moriarty, makkeren hans.
Jeg er ikke makkeren.
-Når vi er tilbake fra fabrikken… -Du.
Jeg vil ha Sherlock vekk.
Klart du vil. Du ønsker å herske.
Alt til sin tid.
Håper dere har sovet godt.
Shou'an var ikke der du sa, Shirley.
Så synd.
Skuffende.
-Lette dere under senga? -Nei.
Så du må bli her til vi har "lett under senga".
Mycroft.
Forsikre regjeringen at de får våpnene sine innen…
Innen helgen.
-Innen helgen. -Ja vel.
Beklager, Sherlock.
Mor.
Kom igjen, da.
Følg ham til telegrafen, og kom rett tilbake med ham.
Den lille løpegutten min.
Snakket med Beatrice?
Ikke før jeg har Shou'an.
Vi bør dra.
-Ingen grunn til å være uhøflig. -Nettopp, barnet mitt.
Så du det?
Bea er der inne enda. Vi må bare få henne vekk fra Silas.
Hun vil nok ta til fornuften.
Tenk langsiktig.
Takk.
Jeg må sende telegram til London. Det haster.
Du.
Takk.
Pokker. Kan du kvesse den for meg?
Takk.
Snu deg.
Åpne døra.
Inn med deg.
Flink gutt.
Beklager blyanten.
Kom.
Prinsesse.
Du vet at jeg ikke er prinsesse.
Gammel vane, er jeg redd.
Jeg trenger hjelp.
Jeg sliter med å finne en svakhet i rutinen deres.
Vi kan overmanne dem.
De er bevæpnet, og de er i overtall.
Si det til spartanerne. Vi må bare legge en plan.
Vent. Er det…
Mycroft.
Hva er det han gjør?
Han vinker visst til deg.
Om han tror han kan innynde seg hos meg,
tar han skammelig feil.
Nei, mor. Se.
Han svek oss ikke.
Ja. Hallo. Unnskyld meg.
Jeg har vært på hasteoppdrag for faren min.
Åpner dere ikke porten straks,
mister dere hodet før dagen er omme.
Og vi går opp igjen.
Ikke?
Se der.
Nøklene, takk.
Tror det er best om jeg tar den.
Beklager.
-Bra gjort, kjære bror. -Takk, kjære bror.
-Det gikk ganske glatt. -Ja.
Ned!
Mor.
Gud velsigne deg.
-Takk for at du kom. -Jeg ville se deg igjen.
Det, og drepe faren din.
Ikke skyt!
-Mor, kom. -Mor, går det bra?
Oppskjørtet, men ja.
Jeg føler meg levende!
Beklager at jeg tvilte.
Slapp av. Jeg ville også tvilt, gitt omstendighetene.
Veldig godt gjort.
Du også.
Hvor er faren deres?
Han er på fabrikken.
Hvor?
Vi vet ikke.
Ennå.
Har vi funnet noe tegn på hvor fabrikken kan være?
Nei. Ikke det minste.
Det må finnes noe, et slags hint.
Hva med dette? Det ser ut som et kart over kysten.
Det er ubrukelig. Nord er ikke engang markert.
Akkurat.
Gulvet.
-Hva med det? -Flisene er slitte.
På grunn av stadige skritt.
Under veggen?
Hvorfor skulle flisene være slitte ved veggen?
Det går ikke.
Med mindre…
Bare en tanke.
Jeg elsker hemmelige passasjer.
Ja.
Ser ut som en stoffbutikk.
Hvorfor vil han holde dette hemmelig?
Du store.
Dette er samme dukke som Bea hadde da hun var liten.
Husker du det?
Det er opium.
Han ordner et handelsnettverk med stoffer…
-Og bruker dem til å smugle. -Og nå vil han bruke rutene
til å smugle nervegassen.
Se her.
Professor Thompson, Malik…
Roberts og Enright.
Arbeidet med lydbølger brukes til å forutse
hvordan nervegassen reagerer på endringer i været.
Baner. Det er ligninger for baner.
Raketter.
De bygger raketter. Raketter til å spre nervegassen.
Raketter som regner død fra oven.
Professor Malik.
"Thanatitt".
Mineralet under landet til folket mitt.
Og dette.
Dette er ligningen for å gjøre det til snikende død.
James.
Du vet vårt første møte?
Vi lager nye tall, men tallene er ikke ekte.
De er innbilte.
De er laget for å løse uløselige ligninger.
Motsatte og utfyllende løsninger.
Alltid en annen løsning.
-Positiv speiling av… -Den negative.
-Har vi den positive… -Kan vi finne den negative.
Og dermed lage et stoff som nøytraliserer den snikende døden.
I teorien kan vi slå Silas.
I teorien, ja.
Hva er det? Et problem?
Ligningen er uferdig.
Sherlock, kom og se.
Alle disse linjene fører til hjertet i en sirkel.
-Kan det være sprengkraften? -Nervegassens spredning.
De stråler ut fra ett sted.
"Afshin".
Fabrikken hans?
Kan du få oss dit?
Ja. Det tar en dag å ri.
Ja vel. Vi drar og finner Beatrice.
Fort. Jeg vet en vei. Gjennom fjellene.
Si meg en ting.
Hva er det?
Hun visste det, hva?
Fru Tilcott?
Hun visste nøyaktig hvor jeg kom fra.
Hvorfor spør du om det nå?
Jeg vil vite det nå.
Jeg ville ha noen jeg kjente, som kunne passe bra på deg.
Var det sånn du fant meg?
Hvorfor sendte du meg ikke vekk da?
Det er moren din, er det ikke? Det er derfor du spør.
Hun har påvirket deg.
Hun gjør det med folk. Det bør jeg vite. Hun lyver og manipulerer.
Jeg advarte deg om henne.
Ulikt deg å være usikker på deg selv.
Ikke på meg selv.
Jeg er usikker på deg.
Hva i all verden mener du?
Var hun faktisk en trussel for meg? Mor.
Var det derfor du tok meg med bort?
Skal du si til Sherlock
at du underholdt hans beste venn i går kveld?
Selvsagt ikke. Hvorfor ikke?
Fordi vi handler etter ønskene våre.
Vi handler av egeninteresse.
Du av alle mennesker forstår vel det.
Jeg hører hvordan du snakker til Sherlock.
Jeg sier det han må høre for å holde ham på matta.
Gjør du ikke det med meg?
Sjalusi er under din verdighet.
Dessuten kan vi tre sammen…
Ville det vært så ille?
Vi slår leir her for natten.
Si vi får søsteren deres tilbake.
Hun kommer hjem, lykkelig familie.
Ingen prøver å drepe hverandre.
-Hva er det neste for deg? -Har ikke tenkt så langt.
Vet ikke helt.
Du?
Jeg blir vel med deg hjem.
Jeg tenkte den britiske regjeringen
vil betale en god slump for din fars våpen.
Jeg vil ikke være med på noe som tjener et rødt øre for faren min.
Ikke ham, Sherlock. Oss.
-Oss? -Ja.
Hva om vi ikke ødelegger det?
Men selger det tilbake til regjeringen.
Tenk.
Det betyr frihet for oss. Vi kan gjøre det vi vil.
De hadde bygget store statuer av oss. Ingen kunne stått i veien for oss.
Kom igjen! Jeg tuller bare.
-Esad, kan du ta deg av dette? -Ja.
La oss pakke dette, sende det ut.
Vi skal vel ikke selge bare til britene?
Hva tror du?
Det øyeblikket avtalen med britene er i boks,
selger vi det til franskmennene.
Prøysserne, russerne, kineserne. Alle som vil ha det.
Hvorfor gi oss med regjeringer?
Fortsett.
Hvorfor ikke privatpersoner og selskaper?
Markedet er endeløst.
Ambisjonene dine har alltid vært større enn mine.
Min herlige Bea.
Herlige Bea.
Fullstendig herlig.
-Hva er det? -Du skal til Oxford.
Det er
god sjanse for at du møter Mycroft, og kanskje Sherlock.
Det blir nok vanskelig for deg.
Det er opp til deg om du vil si det, men…
Om du avslører at du er søsteren deres,
havner alt vi har jobbet for sammen…
… i fare.
Jeg ville aldri sveket deg, far.
Aldri.
Professor Malik.
Herr Holmes.
Afshin.
Der er han.
Skal vi ta en titt?
Det er vel og bra, men hvordan kommer vi inn?
Forslag i en hatt, takk.
Vent.
Kartet på Silas kontor,
omrisset av fjellene, de er like.
Det var ubrukelig.
-Nord var ikke markert. -Ikke et kart.
Det er et tverrsnitt.
Det var ikke veier, men tunneler.
Og tunnelene er under oss.
Enda en inngang.
-Imponerende. -Takk.
Der er Malik.
Jeg går etter ham.
-Vent. -Jeg blir med. Vær forsiktig.
Vær så snill.
Når noen blir drept i landsbyen min,
tror vi sjelen blir fanget i Lian Yu.
-En avgrunn. -Jeg er en ydmyk forsker.
-Jeg søker sannheten. -Frem til de blir hevnet,
-når de settes fri. -Nei.
Så jeg setter foreldrene mine fri.
Vi begraver stedet.
Hallo, Beatrice.
Klart du fant meg.
Du er jo en Holmes.
Har lurt på om du tok etter meg.
Siden jeg er eldre enn deg,
er det du som tar etter meg.
Bea.
Bare hør etter.
Hør på meg, skatt.
Jeg vet ikke hvor jeg skal begynne.
Hele tiden jeg var låst inne på asylet,
alle de årene, var det eneste som holdt meg gående
minnene om deg.
Husker du skjæren?
Skjæren med brukket vinge som vi fant i skogen.
Du ville redde den.
Vi la den i en eske i hageskjulet,
og vi besøkte den hver dag for å mate den.
Helt til en dag vi gikk dit og…
…den hadde dratt.
Den hadde overlevd.
Og her er du.
Du overlevde.
Du har overlevd.
Jeg husker det.
Gjør du?
Jeg husker skjæren. Jeg…
Jeg tror deg.
Skatten min.
Takk.
Blir du med oss? Vær så snill. Drar du sammen med oss?
Ja, men det er noe jeg må gjøre først.
-Vis vei. -Vi følger deg.
Dette holder.
Dette er nok til å sprenge fjellet.
-James, hva gjør du? -Jeg kommer straks.
-Far. -Ja, Beatrice.
-Se hva jeg fant. -Beatrice.
Du har funnet noen loffere.
Sherlock.
Å finne dette stedet…
Ditt beste triks.
Hva gjør du?
Jeg hørte ham, Sherlock. I hagen.
Vær min høyre hånd, vær min etterfølger, vær arvingen min.
Han lovet meg det samme.
Beatrice, nei.
Jeg ga deg alt.
Jeg vil ikke ha det, Beatrice. Greit?
-Jeg vil ikke være arvingen hans. -Beatrice.
Hadde aldri sveket deg.
Tenn på.
James! Nå! Gå!
Går det bra?
Hvor ble han av?
Hvor er han?
-Hvor er han? -Vi må dra. Nå.
Denne veien!
Sherlock!
Må jeg komme og finne deg?
Alt i orden. Hun er her av samme grunn som deg.
Har du mer å si?
Nei.
Sherlock, skal du stå der og se på at de skyter en forsvarsløs mann?
Er det sånn du er?
Sherlock.
Ikke kaldblodig.
Du lovet.
Han svarer for forbrytelsene i retten.
Du får ikke bestemme det, Sherlock. Flytt deg.
Jeg flytter meg ikke.
Om jeg ikke har kvaler for å skyte min egen far,
tror du ikke jeg vil skyte deg?
Jeg går ikke.
Hva gjør du? Nei, slutt! Slipp meg!
Slutt! Slipp meg!
Slipp!
Jeg visste at du var glad i meg.
Nei, ikke.
Alt som er igjen.
Når tror du det gikk i gal retning for ham?
At han valgte feil vei.
Etter hans mening gjorde han ikke det.
Alt var med hensikt, alt var planlagt.
Han angret ikke.
Han hadde andre regler.
-Forsvarer du ham? -Nei, Mycroft.
Jeg prøver å forstå ham.
Prøver å forstå hans…
…kriminelle sinn.
Sherlock?
Det er som en bikake.
Apis mellifera.
Den ydmyke honningbien.
Slutt.
Han ville jeg skulle ha denne. Hvorfor?
Vi står ikke over naturen.
"Vi står ikke over naturen."
-Han sa det til meg. -Sherlock?
Han ga meg et spor.
Det holder, Sherlock. Jeg må insistere.
Alt var planlagt. Ikke ett eneste ord på feil sted.
Den sterkestes rett. Den radikale, opprinnelige tanken.
-Vi står ikke over… -Sherlock!
Det holder. Du rører.
"Opprinnelige".
Darwin.
ARTENES OPPRINNELSE DARWIN
Vi står ikke over naturen.
Alt er planlagt.
Legg den tilbake.
-Hvorfor? -Vær så snill.
Lukk boken, Sherlock.
Det er over.
Takk, kjære bror.
Jeg har aldri likt kongelige.
Men…
…jeg må innrømme at
du er favorittprinsessen min.
Takk, Sherlock Holmes.
Jeg håper du finner en måte
å bruke det vakre sinnet ditt godt på.
HER ER 2 CORPLEY-RØTTER
Passer perfekt.
Hei sann.
Hallo.
Du ser sliten ut.
Jeg sov ikke så mye i natt.
Så det er min feil?
Jeg klager ikke.
Jeg har noe å vise deg.
Spennende.
Vi hadde jobbet bra sammen.
Du og jeg.
-Fulgte noen deg? -Nei. Jeg var forsiktig.
Sherlock er her.
Ikke snu deg.
Ut bakdøren.
-Vi sees i kveld. -Ja.
-Tenkte jeg fant deg her. -Tenkte rett.
Måtte vekk fra familien.
-De gjør deg sprø. Spesielt din. -Spesielt min.
-To whisky, takk. -Ja.
Var det leit å miste stipendet på Oxford?
Var det leit å møte deg?
Denne portneren med søppelbøtten?
Speider.
Jeg nådde aldri portnerens gylne høyder.
-Hadde du ikke ført meg vill… -Jeg?
…ville jeg utvilsomt vært best i klassen.
-Utvilsomt. -Og gjort karriere i regjeringen.
Ustoppelig.
Hadde nok blitt utenriksminister.
Ikke sett skylapper på ambisjonen.
Jeg ville sagt statsminister, minst.
Ja, jeg kunne vært dukkeføreren som trakk i alle trådene.
Om du insisterer.
Nei.
Jeg angrer ikke på noe.
Faktisk…
…føler jeg at jeg bør takke deg,
Sherlock Holmes,
for at du reddet meg fra et liv i kjedsomhet.
Til det vil jeg si:
bare hyggelig.
Hva er det?
Jeg vet du har den.
James.
Ikke vær kryptisk.
Resten av Maliks ligning.
Du har den.
Du har rett.
Klart du har rett.
Ja, du vet at jeg tok den. Vet du hvorfor?
Jeg tok den for oss.
Om våpenet reiser seg fra asken,
kan vi bekjempe det sammen.
Du og jeg.
Tror du meg ikke?
Sherlock, etter alt vi har vært gjennom…
…kjenner du meg.
Hva er det?
Ingenting.
Ingenting?
Det er ingenting.
Liu Mei Yi!
Tok du dem?
Jeg tok alle sammen.
Du klarte det.
Du kom hjem.
Du kom hjem i live.
Tekst: Heidi Rabbevåg
Kreativ leder Gry Viola Impelluso