Apa, Sherlock nem játszik velem!
Semmi baj, kicsim.
Azt hiszem, láttam néhány kacsatojást.
Arra, a fáknál.
Szia, Beatrice! Láttam arrafelé az egyik kiskacsát.
Figyelj, kicsim! Rémes baleset történt.
Tűz ütött ki a házban.
Egy darabig Mrs. Tilcott-tal maradsz.
Rémes baleset.
Tűz ütött ki a házban. A házban.
Tűz ütött ki a házban…
Megint rémálom?
Nem emlékszem… a tűzre.
Miért nem emlékszem?
Vedd fel a kabátodat, mert megfázol!
Kapucnit fel!
Nem kell a kapucni.
Boldog születésnapot!
Anyám! Apám!
Ugyanaz, mint minden évben. Honnan érkezik?
Egy holborni szaküzletből kapjuk.
Akkor miért a postás hozta?
Ki küldte?
JENKINS PREPARÁTOR
Minden évben kapok egy pillangót.
PRENDERGAST IMPORT
Aki fizet értük, ebben az irodában van.
Ismerem magát.
Tudom, hogy ismerem.
Miért küldött el?
Édesanyád nem volt jól,
és nem hittem, hogy egyedül tudnék gondoskodni rólad.
Nem volt tűz.
Ugye?
Ma éjjel itt maradhatsz.
És utána?
Nem vagy boldog Mrs. Tilcottnál?
Nem tartozom oda.
Nem egy lelkész lánya vagyok.
Nézze, anyám, itt van a szíve.
Inkább a maga világához tartoznék.
A csomagok átszelik Európát.
Olyan hely kell, ahol senki sem keresné.
Egyik csomag sem nagyobb ennél.
Dolgom van, drágám.
Ott maga az ördög sem keresné.
Láttam ma Mycroft bátyádat.
Ki nem találnád, kinek dolgozik.
Sir Bucephalus Hodge.
A leggazdagabb ember a birodalomban.
Mycroft szerint Hodge egy kormányzati megbízást felügyel.
Nagyon titokzatos.
Tudod, mit érzek?
Lehetőséget.
Hodge készül valamire.
Lássuk, tudok-e szerezni egy helyet az irodájában!
Találok-e valakit, aki fecseg.
Az én kis kémem.
Csodás Bea.
Milyen volt Oxford?
Malik professzor a gyenge pont.
Kapzsi és öntelt.
Ha bármelyik professzor eladja a lelkét, az ő lesz.
Bátorkodtam szervezni egy találkozót.
Szép munka, Bea.
Malik professzor, várom az együttműködést.
Hasonlóképpen, uram.
Horogra akadt, Bea.
AZ IFJÚ SHERLOCK
Hát itt vagy, Beatrice.
Gondterhelt vagy.
Az első szállítmány nincs vonaton,
és most ezek a nem kívánt vendégek.
Ráadásul a hercegnő is itt van,
és meg kell őt állítanunk.
Tudom, milyen veszélyes, Bea. Hidd el, megtaláljuk!
Hogyan?
Sherlock.
Látom, nagyon hisz benne.
Megértem a nyugtalanságodat. Nem kell találkoznod anyáddal.
De, akarok.
Bátor kislányom.
Az én Athéném.
Emlékezz, mit mondtam!
Anyádnak élénk a képzelete.
Bea, milyen elragadó és gyönyörű ifjú hölgy lett belőled.
Ennyi mondanivalója van?
Hogy érted ezt?
Tudom, mit tett.
Micsoda?
Azért zárták be, mert veszélyt jelentett rám.
-Ezért kellett apámnak elvinnie. -Értem. Hát ezt mondta neked?
Bea, apa azért záratta anyát elmeintézetbe,
mert ő akarta irányítani a birtokot.
Mondta, hogy ez lesz.
Ez az igazság. Egy szavát se hidd el annak az embernek!
Az az ember mindig kedves volt velem.
Drágám!
Hinned kell nekünk, Bea.
-Kérlek, figyelj! -Miért?
Mert nincs okunk hazudni.
És mert a bátyád vagyok.
Vacsora 8-kor.
-Te! -Anyám!
-Te! Ellenem hangoltad őt. -Kérlek! Elég volt! Elég, Cordelia.
-Kínos helyzetbe hozod magad. Elég! -Silas, te rohadék!
Ülj le, kérlek!
Minden rendben.
Nos…
Most, hogy a hisztériának vége,
talán foglaljunk helyet!
Kérlek, üljünk le,
és együnk civilizált emberek módjára!
Hát nem csodás…
újra együtt?
Végre együtt.
Mycroft, kóstold meg a kaviárt!
-Nem, köszönöm. -Kérlek!
Marmarai.
Mennyei az íze.
Azon tűnődöm,
jobban kedveltem-e Hodge asszisztenseként.
Szóljon, ha eldöntötte!
Meddig akar itt tartani minket?
Amíg el nem mondod, hol találom meg Shou'ant.
Emlékeztetnélek, Sherlock, hogy hagytad volna neki, hogy megöljön.
Ha ebben a szobában bárki is felháborodhat,
az én volnék.
És mégis itt vagyok becsülettel.
-Becsülettel? -Beatrice-t akartátok.
Itt van.
Ígéret megtéve.
Ígéret teljesítve.
Amint megkapom Shou'ant…
-távozhattok. -És…
Beatrice is távozhat, ha úgy kívánja?
Nem fogoly.
A mecset mögött az Ordu Caddesin.
Ott van Shou'an.
Látod, nem is volt olyan nehéz.
Bea!
Bea, figyelj rám!
Sosem bántottalak.
Keresse meg Shou'ant!
Egyszer sem.
Nem tudtalak, és nem is akartalak volna.
Nézz rá, Bea! Igazat beszél.
Sherlock, te alig voltál hatéves akkoriban,
mégis hogy várhatnánk el, hogy emlékezz bármire?
Pontosan ezt csinálja.
Hazudik és hazudik,
amíg azt is megkérdőjelezed, amiben biztos vagy.
Egyes esetekben
az emlékek azt mondják, amit hinni akarunk.
-Silas! -Fiam!
Fogja be!
Igazán választékos.
Családi civakodás, James.
Mr. Holmes, az én családom aztán tudott civakodni,
de ez nem civakodás.
Inkább görög tragédia.
Bea!
Kérlek, hadd beszéljünk apád nélkül!
Amikor nem vagy a befolyása alatt,
hogy amikor dönthetsz, elmehess.
Ezt kívánod?
Beatrice?
Nem.
Tessék.
Persze hogy előtted nem fogja azt mondani!
Úgy fogod találni, hogy kimondottan erős akarata van.
Ez a maga műve!
-Ezt csinálja, manipulál… -Befejeznétek a veszekedést?
-Mi jár a fejedben? -Válthatnánk egy szót négyszemközt?
Bármit, amit mondanál,
mondhatod ez előtt a pompás család előtt.
Rendben.
Kapcsolatba léptem a kormánnyal.
Eljönnek önért, Silas. Utolsó napjait rácsok mögött fogja eltölteni.
A fegyvert akarják.
-Azt elhiszem. -És hajlandóak fizetni érte.
Létezik azonban
út a jóvátétel felé.
Mr. Holmes, meg kell győznie az apját,
hogy adja el a fegyvert, kizárólag a brit kormánynak.
-„Fizetni”? -Bőkezűen.
Igen.
Mycroft!
Mennyire bőkezű a „bőkezű”?
Azt hiszem…
ön mondhat árat.
Egy kikötés van.
Ők az egyetlen vevők.
Te pedig a tárgyaló? A közvetítőm?
Azt várja, hogy eláruljam a családomat?
Ha akarja a karrierjét,
akkor pontosan ezt várjuk öntől, uram.
-Igen. -Te istenverte Júdás.
Mycroft, maga csirkefogó!
Jézusom, ezt nem hittem volna.
Látod? Erről beszélek. Leleményesség! Ambíció!
Mycroft!
Egy héten belül akarják a fegyvert.
-Bea? -Megoldható.
Jó. Írok a Külügyminisztériumnak.
Átkísértetlek a távírdába,
-amint reggel kinyit. -Rendben.
Köszönöm, apám!
Hallod ezt, Bea?
Az egyik fiam…
még apának szólít.
Talán van még számomra visszaút.
Úgy tűnik, Beatrice-szel el kell látogatnunk a kis gyárunkba.
Nem tűr halasztást.
Ti maradtok, amíg meg nem találjuk Shou'ant.
Beatrice, készüljünk az útra!
Hogy tehetted?
Remélem, boldog vagy, drága bátyám.
Közel sem.
Találjátok meg! Hozzátok ide!
Erre nem számítottál, ugye?
Mycroft árulására.
Talán jobban ütött önre, mint hittem.
Talán igen.
Bizonyítottad a zsenialitásodat, fiam.
A hozzád hasonló elmék megváltoztatják a világot.
Nagyon szeretnélek az oldalamon tudni.
Ne áltassa magát!
Amit abban a párizsi alagsorban láttál,
megváltoztatja a hadviselést.
Nem vonul több sereg csatába.
Az ellenség egyetlen puskalövés nélkül hajol meg.
Most azt fogja mondani, hogy életeket ment.
Egy bemutató kell csak. Többé senki nem mer majd fegyvert fogni.
És mindenki leborul Silas király, a békehozó előtt.
Miért is ne?
Ránéz a világra, és csak önmagát látja?
Nőj fel, fiam!
A világ, amelyben élünk, tégláról téglára
az emberi szomorúságra épült.
És csak a legerősebb marad meg.
De tudod, mi a legradikálisabb, legeredetibb gondolat mind közül?
Nem állunk a természet fölött.
Vannak köztünk alázatos, szorgos méhek.
Mások a táncot vezetik.
Te és én
született vezetők vagyunk.
Akár tetszik, akár nem, Sherlock, az én vérem vagy.
Itt a pillanat. Ragadd meg!
Légy a jobbkezem, az utódom, az örökösöm!
Nem ezért van itt Beatrice?
Beatrice figyelemre méltó a maga módján,
de te teljesen más kategória vagy.
Mondja el neki, hogy hazudott!
Hagyja őt elmenni anyával, és átgondolom az ajánlatát.
Hallottad őt. Nem akarja.
Persze hogy nem, de ha bárki meg tudja őt győzni…
Beszéljen vele, Silas!
Ha ráveszed őt a távozásra, maradok.
Beszélek vele.
Elnézést!
Shou'an nem volt a megadott címen.
MACHIAVELLI A FEJEDELEM
Igen?
Zavarok?
Dehogy.
A polcon találtam ezt a remek kis könyvet.
Machiavelli.
„Szeretet és félelem aligha létezhet együtt,
választanunk kell köztük.
Biztonságosabb félve lenni, mint szeretve.”
Csodálja őt, ugye?
Apámat.
Látom magán.
Hasonló a hasonlónak örül.
Nézze csak meg, hogyan él!
Komolyan.
Csodálnom kell az ekkora becsvágyat.
Ha szegény öreg Bucephalus Hodge még élne…
Azt hiszem, az irigység vinné el.
Nem aggasztja az erkölcs.
Sherlockot igen.
Az erkölcs csak lelassít.
De ön ezt tudja.
Oxfordban
ott állt a fivérei előtt,
és legenyhébb jelét sem adta,
szikráját sem a felismerésnek.
Puszta önérdekből fakadó számítás.
Nem bosszantja?
Micsoda?
Sherlock árnyéka.
Hát nem ő a különleges?
És ön, Moriarty, a segédje.
Nem vagyok a segédje.
-Ha visszaértünk a gyárból… -Hé!
Sherlocknak mennie kell.
Persze. Te akarsz lenni a főnök.
Mindennek megvan a maga ideje.
Család, remélem, jól aludtatok.
Shou'an nem volt ott, ahol mondtad, Shirley.
Nagy kár.
Csalódás.
-Megnézték az ágy alatt? -Nem.
Úgyhogy itt kell maradnotok, amíg meg nem nézzük „az ágy alatt”.
Mycroft!
Biztosítsd Őfelsége kormányát, hogy megkapják a fegyvert…
A hét végéig.
-A hét végéig. -Természetesen.
Sajnálom, Sherlock.
Anyám.
Mozgás!
Kísérd el a távírdába, aztán azonnal vissza!
Küldönc kisfiam.
Beszéltél Beatrice-szel?
Csak ha itt van Shou'an.
Jól van. Induljunk!
-Nincs okunk udvariatlannak lenni. -Úgy van, gyermekem.
Láttad ezt, drágám?
Bea a lelke mélyén még a régi. csak el kell őt szakítanunk Silastől.
Észre fog térni, Mrs. Holmes.
Idővel.
Köszönöm!
Táviratoznom kell Londonba. Sürgősen.
Maga.
Köszönöm!
A fenébe! Kihegyezné ezt nekem?
Köszönöm!
Forduljon meg!
Nyissa ki az ajtót!
Nyomás befelé!
Jó fiú.
Elnézést a ceruzáért.
Jöjjön!
Hercegnő!
Tudja, hogy nem vagyok az.
A szokás hatalma.
Jól jönne a segítsége.
A napirendjüket elnézve nem találok gyenge pontot.
Fölébük kerekedhetünk.
Fegyverük van, és számbeli fölényük.
Mondja ezt a spártaiaknak! Csak egy terv kell.
Várjunk! Az ott…
Mycroft.
Mit csinál?
Mintha önnek integetne.
Ha azt hiszi, visszafurakodhat a kegyeimbe…
jobb, ha átgondolja.
Nem, anyám, nézze!
Nem árult el minket.
Igen. Üdv! Elnézést!
Sürgős küldetésen jártam apám nevében.
Ha nem nyitják ki a kaput,
a nyakukat szegi, mielőtt lemenne a nap.
És vissza, fel.
Nem?
Nézzenek oda!
Kérem a kulcsot.
Jobb, ha ezt elveszem.
Elnézést!
-Ügyes, drága bátyám. -Köszönöm, drága öcsém.
-Ez egészen simán ment. -Valóban.
Le a földre!
Anyám!
Isten áldja!
-Jó, hogy eljött. -Látni akartam magát.
És megölni az apját.
Tüzet szüntess!
-Jöjjön, anyám! -Jól van, anyám?
Megrázó volt, de jól.
Ez ám az élet!
Sajnálom, hogy kétkedtem.
Ne aggódjon! Én is ezt tettem volna ebben a helyzetben.
Szép munka.
Öntől is.
Hol van az apja?
A gyárban.
Hol?
Azt nem tudjuk.
Még.
Mutat rá bármi, hogy hol lehet ez a gyár?
Nem. A világon semmi.
Kell lennie valaminek, egy nyomnak.
És ez? Mintha egy partvidék térképe lenne.
Hasztalan. Még észak sincs rajta jelölve.
Persze.
A padló.
-Mi van vele? -Kikopott a kő.
Gyakori lépésektől.
A fal tövében?
Miért lenne kopott a kő a falnál?
Nem lenne.
Hacsak…
Csak egy ötlet.
Imádom a titkos átjárókat.
Persze.
Mint egy régi textilraktár.
Miért tartaná ezt titokban?
Istenem!
Drágám, ez ugyanolyan baba, amilyen Bea-nek is volt régen.
Emlékszel?
Ópium.
Kereskedelmi hálózatot épít ki textíliával…
-Aztán csempészetre használja. -És ugyanazokon az utakon
csempészi majd a mérget.
Nézzék!
Thompson professzor, Malik…
Roberts és Enright.
A hanghullám-kísérletekkel azt figyelték,
hogyan reagál a méreg az időjárás változásaira.
Röppályák. Ezek röppályák egyenletei.
Rakéták.
Rakétákat építenek. Amik az idegmérget szállítják majd.
Rakéták, amik fentről hozzák el a halált.
Malik professzor.
„Tanatit.”
Az ásvány a népem földje alatt.
Ez pedig.
Ez az egyenlet, ami lopakodó halállá változtatja.
James!
-A találkozásunk. -Igen?
Új számokat alkotunk, de azok nem valódiak.
Képzeletbeliek.
Feladatuk a megoldhatatlan egyenletek megoldása.
Két megoldás. Ellentétes vagy komplementer.
Mindig van egy másik megoldás.
-Egy pozitív, szemben… -A negatívval.
-Ha megvan a pozitív… -Meglesz a negatív is.
És egy vegyület, ami semlegesítheti a lopakodó halált.
Elméletileg legyőzhetjük Silast.
Elméletileg, igen.
Mi az? Baj van?
Az egyenlet hiányos.
Sherlock, ezt nézd meg!
Ezek a vonalak egy-egy kör közepébe vezetnek.
-Egy robbanás sugarai? -A méreg terjedése.
Mind egyetlen helyről indul ki.
„Afshin.”
Talán a gyára?
El tudsz vinni oda?
Igen. Egynapi út.
Jól van, gyerünk, találjuk meg Bea-t!
Gyorsan! Tudok egy utat. Átvezet a hegyeken.
El kell mondania valamit.
Mit?
Tudta, ugye?
Mrs. Tilcott?
Pontosan tudta, honnan jöttem.
Miért most kérdezed ezt?
Mert most akarom tudni.
Olyasvalakit akartam, akiről tudtam, hogy gondodat viseli.
Így találtál meg?
Miért nem küldött akkor el?
Az anyád, ugye? Miatta vannak ezek a kérdések.
Belemászott a fejedbe.
Ezt csinálja, tudhattam volna. Hazudik, manipulál.
Figyelmeztettelek.
Szokatlan, hogy nem bízol magadban.
Én bízom magamban.
Önben nem bízom.
Ezt meg hogy érted?
Tényleg veszélyes volt rám? Anya.
Tényleg ezért vitt el?
Elmondod Sherlocknak,
hogy a legjobb barátját szórakoztattad?
Természetesen nem. Miért?
Mert a vágyainkat követjük, Beatrice.
Az önös érdekeinket.
Te ezt biztosan megérted.
Tudom, hogyan beszél Sherlockkal.
Azt mondom, amit kell, hogy mellettünk tartsam őt.
Velem nem ezt csinálja?
Ne légy irigy, Bea!
Amellett, mi hárman…
Annyira rossz lenne?
Tábort verünk éjszakára.
Mondjuk, hogy visszakapjuk a húgát,
hazajön, boldogság, család.
Senki nem gyilkol senkit.
-Utána mi lesz? -Ezen még nem gondolkodtam.
Nem tudom.
Ön?
Gondolom, hazamegyek önnel.
Arra gondoltam, a kormány
biztosan jól fizet majd a fegyverért.
Nem leszek részese semminek, ami egyetlen pennyt is hoz apámnak.
Nem neki, Sherlock. Nekünk.
-Nekünk? -Igen.
Mi lenne, ha nem pusztítanánk el?
Hanem eladjuk Őfelsége kormányának.
Gondoljon bele!
Micsoda szabadság. Azt tehetnénk, amit akarunk.
Hatalmas szobrokat emelnének nekünk. Senki sem állhatna az utunkba.
Ugyan már! Csak viccelek.
-Esad, gondoskodna erről, kérem? -Igen, uram.
Pakoljanak, készüljenek a szállításra!
Nem fogjuk eladni a briteknek, ugye?
Mire gondolsz?
Amint megvan az üzlet a brit kormánnyal,
eladjuk a franciáknak.
A poroszoknak, az oroszoknak, a kínaiaknak. Akinek kell.
És miért csak kormányoknak?
Folytasd!
Eladhatnánk magánszemélyeknek, cégeknek.
Végtelen a piac.
Mindig is nagyravágyóbb voltál, mint én.
Az én csodálatos Bea-m.
Csodás Bea.
Tökéletes.
-Mi az? -Oxfordba mész.
Jó esélye van…
hogy találkozni fogsz Mycrofttal, talán Sherlockkal is.
Ez biztosan nehéz lesz neked.
A te döntésed, elmondod-e nekik, de…
Ha felfeded előttük, hogy a húguk vagy…
minden, amiért együtt dolgoztunk,
minden veszélybe kerül.
Soha nem árulnám el önt, apám.
Soha.
Malik professzor!
Mr. Holmes!
Afshin.
Hát itt van.
Szétnézzünk?
Remek ötlet, James, de hogy jutunk be?
Várom az ötleteket.
Várjunk!
Silas térképe a dolgozóban,
a hegyek vonalai, egyeznek.
Azt mondtad, hasztalan.
-Észak sem volt rajta. -Nem térkép.
Keresztmetszeti rajz.
Azok nem utak voltak. Alagutak.
És azok az alagutak a lábunk alatt futnak.
Van egy másik bejárat.
-Lenyűgöző. -Köszönöm!
Ott van Malik.
Elkapom.
-Ne, várj! -Velük megyek. Vigyázzatok!
Kérem!
A falumban, ha valakit megölnek,
úgy hisszük, a lelke a Lian Yuba kerül.
-Egy ürességbe. -Egyszerű tudós vagyok.
-Az igazságot kutatom. -Ha megbosszulják őket,
-kiszabadulnak. -Ne!
Ezennel felszabadítom a szüleimet.
Temessünk el mindent!
Szia, Beatrice!
Persze hogy megtaláltál.
Végtére is Holmes vagy.
Mindig érdekelt, rám ütöttél-e.
Mivel én vagyok az idősebb,
úgy gondolom, inkább te üthettél rám.
Bea!
Hallgass meg!
Hallgass meg, drágám!
Nem is tudom, hol kezdjem.
Egész idő alatt, amíg az intézetben voltam,
azok alatt az évek alatt egy dolog éltetett.
A veled közös emlékek.
Emlékszel a szarkára?
A törött szárnyú szarkára, amit az erdőben találtunk.
Meg akartad menteni.
Ezért betettük egy dobozba a melegházban,
és mindennap látogattuk és etettük.
Aztán egy nap odamentünk, és…
elrepült.
Túlélte.
És itt vagy te.
Túlélted.
Emlékszem.
Tényleg?
Emlékszem a szarkára. Én…
Hiszek önnek.
Drágám!
Köszönöm!
Velünk jössz? Kérlek, drágám, velünk jössz?
Igen, de előtte meg kell tennem valamit.
-Mutasd az utat! -Követünk.
Ez megteszi.
Ennyitől az egész hegy beomlik.
-Mit művel, James? -Máris jövök.
-Apám! -Igen, Beatrice?
-Nézze, mit találtam! -Beatrice, mit csinálsz?
Látom, kóborlókra akadtál.
Sherlock!
Megtalálni ezt a helyet…
a legnagyobb trükköd.
Mit csinálsz?
Hallottam, Sherlock. A kertben.
Légy a jobbkezem, az utódom, az örökösöm!
Nekem is ugyanezt ígérte.
Ne, Beatrice!
Mindent odaadtam önnek.
Nem akarom ezt, Beatrice. Érted?
-Nem akarok az örököse lenni. -Beatrice!
Sose árulnálak el.
Gyújtsuk fel!
James! Most! Mozgás!
Jól vagy?
Hová ment?
Hol van?
-Hol van? -Mennünk kell. Most.
Erre!
Sherlock!
Tényleg meg kell keresnem?
Semmi baj. Ő is azért van itt, amiért maga.
Van bármi, amit mondana?
Nincs.
Sherlock, végignézed, ahogy lelőnek egy védtelen embert?
Hát ez vagy te?
Sherlock!
Ne hidegvérrel!
Megígérte.
Felel a bűneiért, és bíróság elé áll.
Ezt nem te döntöd el, Sherlock. El az útból!
Nem, Beatrice.
Ha kész vagyok lelőni a saját apámat,
szerinted nem lőlek le téged is?
Nem megyek arrébb.
Mit művel? Ne! Engedjen el!
Hagyja abba! Engedjen el!
Engedjen el!
Mindig tudtam, hogy szeretsz, fiam.
Ne csinálja! Ne!
Ennyi maradt.
Mit gondolsz, mikor tévelyedett el?
Mikor lépett rossz útra?
Amennyire ő látta, nem tett ilyet.
Minden szándékos volt, mindent megtervezett.
Nem érzett bűntudatot.
Más elvek szerint élt.
-Te véded őt? -Nem védem, Mycroft.
Próbálom megérteni őt.
Megérteni ezt…
a bűnözői elmét.
Sherlock?
Olyan, mint egy méhsejt.
Apis mellifera.
A szerény házi méh.
Kérlek, ne!
Ezt nekem adta. Miért?
Nem állunk a természet fölött.
„Nem állunk a természet fölött.”
-Ezt mondta nekem. -Sherlock?
Nyomot hagyott nekem.
Elég, Sherlock, ragaszkodom hozzá!
Mindent eltervezett. Egy szó sem volt nem odaillő.
A legerősebb marad meg. A legeredetibb gondolat.
-Nem állunk… -Sherlock!
Elég. Értelmetlenséget beszélsz.
„Eredeti.”
Darwin.
A FAJOK EREDETE DARWIN
Nem állunk a természet fölött.
Minden terv szerint.
Tedd vissza!
-Miért? -Kérlek!
Csukd be a könyvet!
Vége van.
Köszönöm, drága öcsém.
Tudja, sosem voltam a királyi intézmény híve.
De…
be kell vallanom,
ön a kedvenc hercegnőm.
Köszönöm, Sherlock Holmes!
Remélem, talál rá módot,
hogy azt a csodás elméjét jóra használja.
KÉT CORPLEY-GYÖK
Tökéletes egyezés.
Jó napot!
Helló!
Fáradtnak tűnsz.
Nem sokat aludtam múlt éjjel.
Az én hibám, ugye?
Nem panaszkodom.
Meg kell mutatnom valamit.
Ne csigázz!
Remek páros lennénk.
Mi ketten.
-Követtek? -Nem. Vigyáztam.
Itt van Sherlock.
Ne fordulj meg!
Hátul menj!
-Este találkozunk. -Igen.
-Gondoltam, hogy itt lesz. -Minden rendben?
El kellett szöknöm a családtól.
-Tönkretesznek. Az öné különösen. -Az különösen.
-Két whiskey-t kérek. -Máris, uram.
Bánja az oxfordi ösztöndíjat?
Bánom-e, hogy találkoztunk?
A szemétkosaras portással?
Inas.
Nem jutottam portási magasságokba.
-Ha nem csal tévútra… -Tévútra?
…kétségtelenül az osztályelsőség vár rám.
-Kétségtelenül. -És csodás kormányzati karrier.
Megállíthatatlan.
Talán a külügyminiszteri cím.
Ne érje be ilyen kevéssel!
Én legalább miniszterelnököt mondtam volna.
Lehetnék a bábmester, aki a szálakat mozgatja.
Ha ragaszkodik hozzá.
Nem.
Nem bánok semmit.
Valójában…
úgy érzem, meg kellene köszönnöm,
Sherlock Holmes,
hogy megmentett egy unalmas élettől.
Erre azt mondom,
nagyon szívesen.
Mi az?
Tudom, hogy magánál van,
James.
Ne kezdjen nekem titokzatoskodni!
Malik egyenletének vége.
Magánál van.
Igaza van.
Természetesen.
Tudja, hogy elvettem. De miért?
Magunknak.
Ha ez a fegyver felemelkedik a hamvakból,
meglesznek az eszközeink, hogy együtt legyőzzük.
Maga és én.
Nem hisz nekem?
Sherlock, mindazok után, amint átmentünk, mostanra biztosan…
ismer engem.
Az micsoda?
Semmi.
Semmi?
Semmi.
Liu Mei Yi!
Elkaptad őket?
Igen. Mindet.
Megcsináltad.
Hazajöttél.
Élve hazajöttél.
A feliratot fordította: Tüzér Tamás
Kreatív supervisor Klara Paszternakne Szabo