Tati! Sherlock si se mnou nechce hrát.
Neboj se, beruško.
Myslím, že jsem zahlédl kachní vejce.
Tamhle, u těch stromů.
Ahoj, Beatrice. Viděl jsem jedno kachňátko.
Poslyš, děvče. Došlo ke strašnému neštěstí.
Dům vyhořel.
Proto teď budeš bydlet u paní Tilcottové.
Strašné neštěstí.
Dům vyhořel.
Dům vyhořel…
Zase máš špatné sny?
Nepamatuju si… na ten požár.
Proč si ho nepamatuju?
Vezmi si kabát, ať nenastydneš.
Ještě kapucu.
Nepotřebuju kapucu.
Všechno nejlepší, drahá.
Matko. Otče.
Každý rok dostávám to samé. Odkud jsou?
Kupujeme je ve speciálním obchodě v Holbornu.
Tak proč je sem nosí pošťák?
Kdo to poslal?
TAXIDERMIE A ENTOMOLOGIE
Každý rok mi na narozeniny přijde motýl.
DOVOZ PRENDERGAST
A člověk, který ho platí, je tady.
Já tě znám.
Vím, že tě znám.
Proč ses mě zbavil?
Matce nebylo dobře
a já jsem se bál, že se o tebe sám nedokážu postarat.
Žádný požár nebyl.
Že ne?
Dneska můžeš zůstat u mě.
A potom?
Tobě se u paní Tilcottové nelíbí?
Nepatřím tam.
Neměla jsem být dcerou vikáře.
Podívej, matko, mám jeho srdce.
Radši bych patřila do tvého světa.
Balíčky se budou převážet přes Evropu.
Musíme najít skrýš, kterou nikdo neodhalí.
Nejsou větší než tohle.
Teď nemám čas, broučku.
Ani ďábla by nenapadlo hledat něco tady.
Dneska jsem viděl Mycrofta.
Neuhádneš, pro koho pracuje.
Pro sira Bucephala Hodge.
Nejbohatší muž v impériu.
Mycroft říká, že Hodge dostal na starost nějaký vládní projekt.
Přísně tajný.
Víš, co v tom vidím?
Příležitost.
Hodge má něco za lubem.
Co kdybych se u něj nechala zaměstnat?
Najdu někoho, kdo se podřídí.
Moje malá špionko.
Báječná Bea.
Co v Oxfordu?
Slabý článek je profesor Malik.
Je chamtivý a ješitný.
Jestli by se některý z profesorů zaprodal, tak on.
Dovolila jsem si dohodnout s ním schůzku.
Výborně, Beo.
Pane profesore, těším se na společnou práci.
Nápodobně, pane.
Máme ho, Beo.
MLADÝ SHERLOCK
Beatrice, tady jsi.
Vypadáš ustaraně.
Potřebujeme odeslat první balíček
a máme dům plný nechtěných hostů.
A kromě toho, princezna uprchla
a nezastaví se, dokud bude žít.
Vím, jak je nebezpečná, Beo. Věř mi, najdeme ji.
Jak?
Sherlock.
Zdá se, že mu hodně věříš.
Chápu, proč jsi tak neklidná. Nemusíš se konfrontovat s matkou.
Ne, já chci.
Moje statečné děvče.
Moje Athéno.
Nezapomeň, co jsem ti řekl.
Tvoje matka má divokou představivost.
Beo, vyrostla z tebe překrásná a okouzlující dívka.
To je všechno, co mi řekneš?
Jak to myslíš?
Vím, co jsi udělala.
Cože?
Zavřeli tě do ústavu, protože jsi mě ohrožovala.
-Proto mě otec musel dát pryč. -Aha. Tohle ti řekl?
Beo, nechal matku zavřít do ústavu pro choromyslné,
protože chtěl získat její majetek.
Říkal, že to řekneš.
Je to pravda. Nemůžeš mu věřit ani slovo.
Byl ke mně velice laskavý.
Drahá.
Beo, musíš nám věřit.
-Vyslechni nás. -Proč?
Protože nemáme důvod lhát.
A protože jsem tvůj bratr.
Večeře je v osm.
-Ty jeden! -Matko.
-Poštval jsi ji proti mně. -Přestaň. Tak dost! Cordelie, dost.
-Ztrapňuješ se. Přestaň. -Silasi, ty parchante!
Sedni si.
To nic.
Nuže…
Když jsme uklidnili tu hysterii,
můžeme se konečně posadit.
Posaďme se
a najezme se jako civilizovaní lidé.
Není to pěkné, že jsme všichni…
…zase pohromadě?
Znovu spolu.
Mycrofte, ochutnej ten kaviár.
-Ne, děkuji. -Trvám na tom.
Je z Marmary.
Chutná božsky.
Přemýšlím,
jestli ses mi líbila víc jako asistentka.
Dej mi vědět, až se rozhodneš.
Jak dlouho nás tu hodláš držet?
Dokud mi neřeknete, kde najdu Šou-an.
Nemusím ti snad připomínat, žes ji chtěl nechat, aby mě zabila.
Jestli je v téhle místnosti někdo, kdo by měl být rozčilený,
tak bych to měl být já.
A přesto se snažím být slušný.
-Slušný? -Chtěli jste vidět Beatrice.
Tady ji máte.
Dal jsem slib.
Splnil jsem ho.
Jakmile budu mít Šou-an,
-můžete jít. -A…
Beatrice taky může jít, kdyby si to přála?
Není mým vězněm.
Za mešitou v ulici Ordu.
Tam se Šou-an zdržuje.
To nebylo tak obtížné, ne?
Beo.
Beo, poslyš.
Nikdy jsem ti neublížila.
Najdi Šou-an.
Ani jedinkrát.
Ani bych nemohla, zlatíčko.
Podívej se na ni, Beo. Říká pravdu.
Sherlocku, tobě bylo tehdy sotva šest let,
jak by sis mohl něco pamatovat?
Přesně takhle to dělá.
Lže a lže,
až začneš zpochybňovat to, o čem víš, že je pravda.
Někdy se stane,
že naše vzpomínky nám ukazují to, čemu věříme.
-Silasi. -Synku.
Zmlkni.
Jak výmluvné.
Rodinné neshody, že Jamesi?
Pane Holmesi, u nás doma byly neshody na denním pořádku,
ale tohle nejsou neshody.
To je řecká tragédie.
Beo.
Pojďme si spolu promluvit bez přítomnosti otce.
Abys nebyla pod jeho vlivem
a kdybys chtěla, mohla bys odejít.
To by sis přála?
Beatrice?
Nepřála.
Tak to vidíte.
Samozřejmě že to neřekne před tebou!
Uvidíš, že má vlastní vůli, a pořádně silnou.
Tohle děláš pořád!
-Překrucuješ a měníš… -Přestaňte se hádat!
-Máš něco na srdci? -Můžeme si promluvit v soukromí?
Cokoliv chceš říct,
můžeš říct před naší úžasnou rodinou.
Jistě.
Uvědomil jsem vládu Jejího Veličenstva.
Přijdou si pro tebe, Silasi. Strávíš zbytek života za mřížemi.
Chtějí vrátit svou zbraň.
-Ano, to věřím. -A jsou ochotni za ni zaplatit.
Existuje ovšem
cesta k vykoupení.
Pane Holmesi, chceme, abyste přesvědčil otce,
aby zbraň prodal výhradně britské vládě.
-Zaplatit za ni? -Štědře.
Ano.
Mycrofte.
Jak moc štědře?
Myslím, že bys mohl…
…navrhnout cenu.
Má to jen jednu podmínku.
Budou jedinými kupci.
A ty to dojednáš? Budeš mým prostředníkem?
Čekáte, že zradím vlastní rodinu?
Jestli chcete zpátky svou práci,
tak očekáváme, že přesně to uděláte.
-Ano. -Ty jeden Jidáši.
Mycrofte, ty jeden mizero.
To bych do tebe vůbec neřekl.
Vidíš? To je moje řeč. Kuráž! Ambice.
Mycrofte.
Chtějí mít zbraň do týdne, nebo nic.
-Beo? -To by šlo.
Dobrá. Zatelegrafuji na ministerstvo.
Nechám tě zavézt na telegrafní stanici
-hned ráno, jak otevřou. -Dobře.
Děkuji, otče.
Slyšíš to, Beo?
Jeden z mých synů
mi stále říká otče.
Možná pro mě existuje cesta zpět.
Zdá se, že musíme s Beatrice vyrazit do naší malé továrničky.
V naléhavé záležitosti.
Vy tu zůstanete, dokud se nenajde Šou-an.
Beatrice, pojďme se nachystat na cestu.
Jak jsi mohl?
Doufám, že jsi spokojený, drahý bratře.
Ani zdaleka.
Najděte ji! Přiveďte mi ji!
To jsi nečekal, že?
Že tě Mycroft zradí.
Asi je víc po tobě, než jsem myslel.
Asi ano.
Dokázal jsi, že ti to pálí, chlapče.
Mozky, jako máš ty, mění svět.
Byl bych rád, kdyby ses ke mně přidal ty.
Ty jsi vážně šílenec.
To, co jsi viděl v tom pařížském tunelu,
změní způsob vedení válek.
Nebudou se vysílat vojska.
Porazíš nepřítele, aniž bys jedinkrát vystřelil.
Ještě mi řekni, že to lidem zachrání životy.
Stačí jediná ukázka. Nikdo už se neodváží pozvednout zbraně.
A lidé tě budou oslavovat jako krále Silase, mírotvůrce.
Proč by ne?
Copak na světě nevidíš nic jiného než sebe?
Vzmuž se, chlapče.
Svět, ve kterém žijeme, je vybudován
na lidském zármutku.
A přežijí ti nejsilnější.
Ale víš, co je nejvíc převratná a originální myšlenka?
Nejsme víc než příroda.
Někteří z nás jsou skromné včely dělnice.
Jiní jsou vůdčí typy.
My dva
jsme rození vůdcové.
Ať chceš, nebo nechceš, jsi moje krev, Sherlocku.
Tohle je tvoje příležitost. Chop se jí.
Buď moje pravá ruka, můj následník, můj dědic.
Copak na to nemáš Beatrice?
Beatrice je svým způsobem zajímavá,
ale ty jsi něco zcela jiného.
Řekneš Beatrice, žes jí lhal.
Necháš ji odjet s matkou a já tvou nabídku zvážím.
Slyšel jsi ji. Nechce odjet.
Samozřejmě že nechce, ale kdyby ji někdo přesvědčil…
Promluv s ní, Silasi.
Když ji přesvědčíš, aby odjela, zůstanu tu.
Promluvím s ní.
Omluv mě.
Šou-an nebyla na tom místě, jak říkal.
MACHIAVELLIHO VLADAŘ
Ano?
Ruším tě?
Vůbec ne.
Našel jsem na polici tuhle zábavnou četbu.
Machiavelli.
„Láska a strach mohou těžko existovat pohromadě,
ale pokud si máme vybrat…“
„Je bezpečnější být obávaný než milovaný.“
Ty ho obdivuješ, že?
Mého otce.
Vidím to na tobě.
Svůj k svému.
Podívej se, jak žije.
Jako vážně.
Člověk musí obdivovat míru jeho ctižádosti.
Kdyby chudák Bucephalus Hodge už nebyl po smrti…
Hádám, že by puknul závistí.
Tebe etika nezajímá.
Ne jako Sherlocka.
Etika tě jenom brzdí.
Ale to už dávno víš.
V Oxfordu
jsi stála před svými bratry
a ani náznakem ses neprozradila,
nebyl tam ani záblesk pochopení.
To je pouhá vypočítavost.
Neštve tě to?
Co?
Být v Sherlockově stínu.
On je ten výjimečný, ne?
A ty, Moriarty, jsi jeho přisluhovač.
Nejsem jeho přisluhovač.
-Až se vrátíme z továrny… -Hej.
Chci, aby Sherlock odjel.
Přirozeně. Chceš mít hnízdo pro sebe.
Všechno má svůj čas.
Snad jste se dobře vyspali.
Šou-an nebyla tam, kde jsi mi řekl, že bude, Sherley.
To je smůla.
Jsem zklamaný.
-Dívali jste se pod postel? -Ne.
Takže tu musíte zůstat, dokud se „nepodíváme pod postel“.
Mycrofte.
Ujisti britskou vládu, že jim zbraň dodáme do…
Do víkendu.
-Do víkendu. -Zajisté.
Promiň, Sherlocku.
Matko.
Tak honem.
Odvez ho na telegrafní stanici a pak zpět.
Můj poslíček.
Mluvil jsi s Beatrice?
Až budu mít Šou-an.
Dobrá. Tak vyrazíme.
-Není důvod být nezdvořilý. -To rozhodně, mé dítě.
Drahý, viděl jsi to?
Bea je pořád stejná, jenom ji musíme dostat od Silase.
Myslím, že přijde k rozumu.
Je to na dlouhé lokte.
Děkuji.
Potřebuji ihned poslat telegram do Londýna.
Ty.
Děkuji.
Zatraceně. Můžete mi to naostřit?
Děkuji.
Otoč se.
Otevři ty dveře.
Šup tam.
Hodný hoch.
Omlouvám se za tu tužku.
Pojďte.
Princezno.
Vždyť víte, že nejsem princezna.
Zvyk je železná košile.
Hodila by se mi vaše pomoc.
Když vidím jejich režim, nenacházím žádnou slabinu.
Mohli bychom je přemoci.
Jsou ozbrojení a mají početní převahu.
To vykládej Sparťanům. Musíme akorát vymyslet plán.
Počkat. To je…
Mycroft.
Co to dělá?
Vypadá to, že na tebe mává.
Jestli si myslí, že ho vezmu znovu na milost,
tak to se přepočítal.
Ne, matko, podívej.
Nezradil nás.
Ano. Dobrý den, promiňte.
Plnil jsem naléhavý úkol pro otce.
Jestli okamžitě neotevřete,
nechá si do večera naservírovat vaše hlavy.
Tak zpátky nahoru.
Ne?
To se podívejme!
Klíč, prosím.
To si raději vezmu.
Pardon.
-Výborně, drahý bratře. -Děkuji, drahý bratře.
-To šlo poměrně hladce. -Ano.
K zemi!
Matko.
Bůh ti žehnej.
-Díky, že jste přišla. -Chtěla jsem vás vidět.
A taky zabít vašeho otce.
Nestřílet!
-Pojď, matko. -Jsi v pořádku?
Jen trochu v šoku.
Kristepane, já cítím, že žiju!
Mrzí mě, že jsem ti nevěřila.
Tím se netrap. Taky bych sám sobě v takové situaci nevěřil.
Výborná práce.
Nápodobně.
Kde je váš otec?
Jel do továrny.
Kam?
To nevíme.
Zatím.
Našli jsme nějaké vodítko, kde by mohla být ta továrna?
Ne, ani ťuk.
Musí tu něco být. Nějaká stopa.
Co tohle? Vypadá to jako mapa pobřeží.
Ta je k ničemu. Není tam ani vyznačený sever.
Jistě.
Ta podlaha.
-Co je s ní? -Dlažba je ošoupaná.
Častým chozením.
U zdi?
Jak by mohla být ošoupaná dlažba u zdi?
Nemohla.
Ledaže…
Tak nic.
Miluju tajné chodby.
Výborně.
Vypadá to jako sklad látek.
Proč tohle utajoval?
Propána.
Takovou panenku mívala Bea jako malá.
Vzpomínáš?
Opium.
Vybuduje obchodní síť s textilem…
-A pak ji využívá k pašování. -Teď použije stejné trasy
k pašování nervového plynu.
Podívejte se.
Profesor Thompson, Malik…
Roberts a Enright.
Tahle práce o zvukovém vlnění pomáhá předpovídat,
jak by nervový plyn reagoval na změny počasí.
Trajektorie. Tohle jsou výpočty trajektorií.
Rakety.
Staví rakety, které ponesou nervový plyn.
Rakety, které zasypou zemi shora.
Profesor Malik.
„Thanatit.“
Nerost nacházející se pod mým domovem.
A tohle.
A tohle je vzorec, jak z něj vyrobit plíživou smrt.
Jamesi?
Víš, jak jsme se potkali?
Vytváříme nová čísla, ale ta nejsou skutečná.
Jsou imaginární.
Imaginární čísla k vyřešení neřešitelné rovnice.
Dvě řešení. Opačná nebo doplňující.
Každá rovnice má další řešení.
-Kladné, co zrcadlí… -Záporné.
-Máme-li kladnou rovnici… -Vytvoříme zápornou.
A tím pádem vyrobíme sloučeninu, která zneutralizuje plyn.
Teoreticky můžeme Silase porazit.
Teoreticky ano.
Co? Nějaký problém?
Tahle rovnice není dokončená.
Sherlocku, pojď se podívat na tohle.
Všechny čáry vedou do středu kruhu.
-Není to dosah exploze? -Šíření nervového plynu.
Vychází to z jednoho místa.
„Afshin.“
Že by jeho továrna?
Dostaneš nás tam?
Ano. Je to asi den cesty.
Tak dobrá, jdeme najít Silase.
Rychle. Znám cestu přes hory.
Musíš mi něco říct.
Co?
Věděla to, že?
Paní Tilcottová?
Věděla moc dobře, odkud jsem.
Proč se na to teď ptáš?
Protože to chci vědět.
Sháněl jsem někoho známého, kdo by se o tebe postaral.
Takhle jsi mě našla?
Proč jsi mě tehdy neposlal pryč?
Za to může tvoje matka, že? Proto se tak vyptáváš.
Dostala se ti pod kůži.
Tohle ona umí, mělo mě to napadnout. Lže a manipuluje.
Varoval jsem tě před ní.
Není ti podobné, abys o sobě pochybovala.
Já o sobě nepochybuji.
Pochybuji o tobě.
Jak to proboha myslíš?
Opravdu mě matka ohrožovala?
Proto jsi mě poslal pryč?
Řekneš Sherlockovi,
že jsi v noci dělala společnost jeho příteli?
Samozřejmě že ne. A proč?
Protože se řídíme vlastní touhou.
Konáme ve vlastním zájmu.
Zrovna ty to přece musíš chápat.
Slyšela jsem, jak mluvíš se Sherlockem.
Říkám mu, co potřebuje slyšet, aby zůstal na naší straně.
A neděláš to tak i se mnou?
Žárlení je pod tvou úroveň, Beo.
A navíc, my tři dohromady…
Bylo by to vážně tak zlé?
Tady přenocujeme.
Řekněme, že přesvědčíme tvou sestru,
vrátí se domů, rodina bude spolu.
Nikdo si nepůjde po krku.
-Co budeš dělat dál? -Na to jsem ještě nemyslel.
Nemám ponětí.
A ty?
Nejspíš se vrátím s tebou.
Říkal jsem si, že britská vláda
by za tu zbraň zaplatila pořádný balík.
Nebudu se podílet na ničem, co by otci vyneslo byť jen desetník.
Jemu ne, Sherlocku. Nám.
-Nám? -Ano.
Co když ji nezničíme?
Ale prodáme ji britské vládě?
Mysli.
Byli bychom svobodní. Mohli bychom si dělat, co chceme.
Postavili by nám pomník. Nikdo by nás nezastavil.
Ale no tak! Dělám si legraci.
-Esade, mohl by ses o to postarat? -Ano, pane.
Začněte to balit k převozu.
Neprodáme to všechno Britům, že ne?
Co myslíš?
Jakmile uzavřeme obchod s britskou vládou,
prodáme to Francouzům.
Prusům, Rusům, Číňanům. Komukoliv, kdo bude mít zájem.
Proč zůstávat u vlád?
Pokračuj.
Proč neprodávat soukromým osobám? Firmám?
Trh je nekonečný.
Vždycky jsi měla větší ambice než já.
Moje báječná Beo.
Báječná Beo.
Naprosto báječná.
-Co se děje? -Pojedeš do Oxfordu.
Tím pádem
je velká šance, že potkáš Mycrofta, možná i Sherlocka.
Umím si představit, že to pro tebe bude těžké.
Je to tvoje věc, jestli jim to řekneš…
Ale když prozradíš, že jsi jejich sestra,
tak všechno, na čem jsme spolu pracovali,
se ocitne v ohrožení.
Nikdy bych tě nezradila, otče.
Nikdy.
Profesore Maliku.
Pane Holmesi.
Afshin.
Tamhle je.
Půjdeme se tam mrknout?
To je fajn, Jamesi, ale jak se tam dostaneme?
Můžeme losovat návrhy.
Počkat.
Mapa v Silasově pracovně
a obrys téhle hory se shodují.
Vždyť byla k ničemu.
-Nebyl na ní sever. -Není to mapa.
Je to příčný řez.
To nebyly cesty, ale tunely.
A ty tunely jsou pod našima nohama.
Je tu další vstup.
-Úctyhodné. -Děkuji.
To je Malik.
Jdu si pro něj.
-Počkej. -Půjdu s nimi. Dávej pozor.
Prosím.
V naší vesnici věříme,
že duše zavražděných uvíznou v Lien Jü.
-V propasti. -Jsem prostý vědec.
-Hledám pravdu. -Dokud jejich smrt nepomstíme,
-nemohou být volní. -Ne.
A tímto osvobozuji své rodiče.
Pohřbíme to tady.
Ahoj, Beatrice.
Samozřejmě, žes mě našel.
Jsi přece Holmes.
Přemýšlela jsem, jestli jsi po mně.
Vzhledem k tomu, že jsem starší,
tak budeš spíš ty po mně.
Beo.
Poslyš.
Vyslechni mě, drahá.
Nevím, kde mám začít.
Celou tu dobu, co jsem byla v ústavu,
celé ty roky mě držely při životě
vzpomínky na tebe.
Pamatuješ si tu straku?
Tu straku se zlomeným křídlem, kterou jsme našly v lese.
Chtělas ji zachránit.
Tak jsme ji daly do krabice v kůlně
a každý den jsme ji chodily krmit.
Jednou jsme tam přišly a…
…ona odletěla.
Přežila.
A ty taky.
Přežila jsi.
Přežila jsi to.
Pamatuji si to.
Vážně?
Pamatuji si tu straku. Já…
Věřím ti.
Má milovaná.
Děkuji.
Půjdeš s námi? Odjedeš s námi, prosím?
Ano, ale nejdřív musím něco udělat.
-Jdi první. -Půjdeme za tebou.
To bude stačit.
To je dost na to, aby hora vybouchla.
-Jamesi, co to děláš? -Hned jsem u vás.
-Otče. -Ano, Beatrice.
-Podívej, co jsem našla. -Beatrice.
Našla jsi nějaké zatoulané duše.
Sherlocku.
Objevit tohle místo
byl tvůj nejlepší trik.
Co to děláš?
Slyšela jsem ho, Sherlocku. V zahradě.
Buď moje pravá ruka, můj následník, můj dědic.
Slíbil mi to samé.
Beatrice, ne.
Dala jsem ti všechno.
Já to nechci, Beatrice.
-Nechci být jeho dědic. -Beatrice.
Nikdy bych tě nezradil.
Zapal to.
Jamesi! Teď! Honem!
Není ti nic?
Kam zmizel?
Kde je?
-Kde je? -Musíme pryč. Hned.
Tudy!
Sherlocku!
Vážně vás musím takhle hledat?
Nebojte se. Je tu ze stejného důvodu jako vy.
Chcete mu něco říct?
Ne.
Sherlocku, ty je necháš, aby zastřelily bezbranného muže?
Takový vážně jsi?
Sherlocku.
Ne chladnokrevně.
Slíbil jste mi to.
Bude se zodpovídat ze svých zločinů.
O tom nebudeš rozhodovat, Sherlocku. Uhni.
Neuhnu, Beatrice.
Když nemám zábrany zabít vlastního otce,
myslíš, že tebe nezastřelím?
Neuhnu.
Co to děláš? Ne, nech toho! Pusť mě!
Přestaň! Pusť mě!
Pusť mě!
Vždycky jsem věděl, že mě máš rád.
Ne, nedělej to.
Jediné, co zbylo.
Kdy myslíš, že se to s ním zvrtlo?
Kdy se vydal na scestí.
V jeho očích to nebylo nikdy.
Všechno dělal s úmyslem, měl to naplánované.
Neměl žádné výčitky.
Měl jiná pravidla.
-Ty ho hájíš? -Nehájím ho, Mycrofte.
Snažím se ho pochopit.
Snažím se pochopit jeho…
…zločineckou mysl.
Sherlocku?
Vypadá to jako plástev.
Apis mellifera.
Prostá včela.
Nech toho.
Chtěl mi to dát. Proč?
Nejsme víc než příroda.
„Nejsme víc než příroda.“
-To mi řekl. -Sherlocku?
Nechával mi stopu.
Tak dost, Sherlocku. Trvám na tom.
Všechno měl naplánované. Každé slovo mělo význam.
Přežijí nejsilnější. Nejradikálnější myšlenka.
-Nejsme víc… -Sherlocku!
Přestaň. Nedává to smysl.
„Originální.“
Darwin.
O PŮVODU DRUHŮ DARWIN
Nejsme víc než příroda.
Všechno má nějaký záměr.
Vrať to tam.
-Proč? -Prosím tě.
Zavři tu knihu.
Je konec.
Děkuju, drahý bratře.
Nikdy jsem neměl v oblibě šlechtu.
Ale…
Musím připustit,
že jste má oblíbená princezna.
Děkuji, Sherlocku Holmesi.
Doufám, že dokážete
dobře zužitkovat svou brilantní mysl.
ZDE JSOU DVA KOŘENY…
Dokonalá shoda.
Zdravíčko.
Ahoj.
Vypadáš unaveně.
Včera jsem moc nespal.
Za to můžu já, že?
Nestěžuji si.
Musím ti něco ukázat.
Poslouchám.
Myslím, že by nám to šlo.
Dohromady.
-Sledoval tě někdo? -Ne, dávala jsem si pozor.
Je tu Sherlock.
Neotáčej se.
Jdi zadem.
-Uvidíme se večer. -Ano.
-Myslel jsem, že tě tu najdu. -Správně.
Musím si odpočinout od rodiny.
-Rozloží tě. Zvlášť ta tvoje. -Zvlášť ta moje.
-Dvě whiskey, prosím. -Jistě, pane.
Není ti líto, žes přišel o stipendium?
Je mi líto, že jsem tě potkal?
Vrátného s odpadkovým košem?
Sluhu.
Na atraktivní pozici vrátného jsem to nedotáhl.
-Kdybys mě nezkazil… -Já tě zkazil?
…bezpochyby bych úspěšně dostudoval.
-Bezpochyby. -A měl bych zářnou kariéru ve vládě.
Nezastavitelný.
Dotáhl bych to až na ministra.
Nebuď tak přehnaně skromný.
Podle mě bys byl minimálně premiérem.
Ano, mohl jsem být hlavní loutkoherec, co tahá za všechny nitky.
Když jinak nedáš.
Ne.
Nelituju ničeho.
Ve skutečnosti…
bych ti měl spíš děkovat,
Sherlocku Holmesi,
žes mě zachránil před naprosto nudným životem.
Tak na to můžu říct jen,
že mi bylo potěšením.
Co je?
Vím, že to máš,
Jamesi.
Přestaň mluvit tak záhadně.
Zbytek Malikovy rovnice.
Vím, že ho máš.
Máš pravdu.
Samozřejmě.
Ano, víš, že jsem ho vzal. A víš proč?
Vzal jsem ho pro nás.
Jestli se ta zbraň někdy znovu vynoří,
máme způsob, jak ji společně zničit.
My dva.
Ty mi nevěříš?
Sherlocku, po všem, co jsme spolu prožili, mě teď už přece…
…musíš znát.
Co to je?
Nic.
Nic?
Nic to není.
Liou Mej I!
Dostala jsi je?
Dostala jsem je všechny.
Dokázala jsi to.
Vrátila ses domů.
Vrátila ses živá.
Překlad titulků: Tereza Tesařová
Kreativní dohled Kateřina Hámová