Papa! En Sherlock no vol jugar amb mi.
Tranquil·la, reina.
Crec que he vist uns ous d'ànec.
A dins del bosc.
Hola, Beatrice. He vist uns aneguets per aquí.
Escolta'm, reina. Hi ha hagut una desgràcia.
Un incendi a la casa.
T'estaràs un temps amb la Sra. Tilcott.
Una desgràcia.
Un incendi a la casa.
Un incendi a la casa…
Un altre malson?
No me'n recordo… de l'incendi.
Per què no me'n recordo?
Posa't l'abric o et constiparàs.
La caputxa.
No la necessito, la caputxa.
Per molts anys, tresor.
Mare. Pare.
El mateix de cada any. D'on surten?
D'una botiga especialitzada de Holborn.
I per què ho ha portat el carter?
Qui ho ha enviat?
Sempre rebo una papallona pel meu aniversari.
IMPORTACIONS PRENDERGAST
I la persona que ho paga és aquí.
Et conec.
Sé que et conec.
Per què em vas abandonar?
La teva mare defallia
i jo no em veia amb cor de cuidar-te tot sol.
I l'incendi?
Era mentida, oi?
Et pots quedar aquesta nit.
I després?
Que no estàs bé amb la Sra. Tilcott?
No és el meu lloc.
Ser filla d'un rector no fa per mi.
Mira, mare. He trobat el cor.
Prefereixo formar part del teu món.
Els paquets viatjaran per tot Europa.
Els hem d'amagar en un lloc on no els busquin.
Els paquets són d'aquesta mida.
Tinc feina, reina.
Ni el mateix diable buscaria aquí.
Avui he vist el teu germà, en Mycroft.
Saps per a qui treballa?
Per a Sir Bucèfal Hodge.
L'home més ric de l'imperi.
En Mycroft diu que el govern li ha encarregat un projecte.
És tot un misteri.
Saps què ensumo?
Una oportunitat.
En porta alguna de cap.
Potser puc buscar una feina al seu despatx
i trobar algú capaç de vendre's.
La meva espieta.
Ets fantàstica.
-Com ha anat? -El punt dèbil és en Malik.
És avariciós i vanitós.
Si algú es pot vendre l'ànima, és ell.
Us he organitzat una reunió.
Ben fet, Bea.
Serà un plaer fer negocis amb vostè.
Igualment.
Ha picat l'ham, Bea.
EL JOVE SHERLOCK
Beatrice, per fi et trobo.
Et veig amoïnada.
Hem d'enviar el primer paquet a París
i tenim la casa plena de convidats hostils.
A més, la princesa continua per aquí.
No s'aturarà fins que l'aturin.
Sé com n'és, de perillosa. Però la trobarem.
Com?
En Sherlock.
Veig que hi confies molt.
Entenc que estiguis nerviosa. No cal que vegis la teva mare.
La vull veure.
Que valenta.
La meva Atena.
Recorda el que et vaig dir:
la teva mare té una imaginació desbordant.
Bea, t'has convertit en una dona espaterrant.
No has de dir res més?
Què vols dir?
Sé el que vas fer.
Com?
Et van tancar en un manicomi per protegir-me de tu.
-Per això el pare se'm va endur. -Això t'ha dit?
Bea, va internar la mare en un manicomi
per controlar les seves propietats.
M'ha dit que ho diries.
És la veritat. No et creguis res del que digui aquell home.
Aquell home sempre m'ha tractat bé.
Estimada.
Bea, ens has de creure.
-Escolta'ns, si us plau. -Per què?
Perquè no tenim cap motiu per mentir.
I perquè soc el teu germà.
Sopem a les vuit.
-Tu! -Mare.
-L'has posada en contra meva! -Si us plau, Cordelia. Prou!
-Estàs fent el ridícul. Prou. -Silas, mala peça!
Seu, si us plau.
Tranquil·la.
Bé…
Ara que ja hem fet l'escena,
podem seure a taula.
Si us plau, seieu.
I mengeu com gent civilitzada.
Quina alegria tornar a estar…
plegats.
La retrobada.
Mycroft, tasta el caviar.
-No, gràcies. -Insisteixo.
És de Màrmara.
Deliciós.
Tinc un dubte.
No sé si et preferia com a ajudant d'en Hodge.
Avisa'm quan t'hagis decidit.
Fins quan ens retindràs aquí?
Fins que em diguis on puc trobar la Shou'an.
Et recordo, Sherlock, que pensaves deixar que em matés.
Si hi ha algú en aquesta sala que pot estar disgustat,
aquest soc jo.
I, malgrat tot, miro de ser raonable.
-Raonable? -Volies veure la Beatrice.
Aquí la tens.
Qui promet,
ho deu.
Quan tingui la Shou'an…
-podreu marxar. -I…
La Beatrice també podrà marxar si ho vol?
No és cap presonera.
Rere la mesquita d'Ordu Caddesi.
Allà és on s'està la Shou'an.
Veus com no era tan difícil?
Bea.
Bea, escolta'm.
Mai t'he fet cap mal.
Troba la Shou'an.
Ni un sol cop.
No podria mai de la vida, amor.
Mira-la, Bea. Diu la veritat.
Sherlock, amb prou feines tenies sis anys.
Com vols que ens fiem dels teus records?
Sempre fa el mateix.
Menteix i menteix
fins que acabes dubtant del que saps que és cert.
Hi ha situacions
en què la memòria ens diu el que volem creure.
-Silas. -Fill.
Calla.
Quina eloqüència.
Disputes familiars, James.
Sr. Holmes, tothom disputava a la meva família,
però això no és una disputa.
És una tragèdia grega.
Bea…
Si us plau, deixa'm parlar amb tu sense que hi hagi el teu pare.
Sense la seva influència,
podràs triar si vols marxar.
És això el que vols?
Beatrice?
No.
Ja ho has sentit.
Què vols que digui davant teu?
Ja veuràs que té una personalitat de ferro.
Sempre fas igual!
-Manipules i tergiverses… -Deixeu de discutir!
-Vols dir alguna cosa? -M'agradaria parlar en privat.
Si has de dir res, ho pots dir davant d'aquesta família esplèndida.
D'acord.
He contactat amb el govern.
Ja venen, Silas. I passaràs la resta de la teva vida a la presó.
Volen recuperar l'arma.
-Ja m'ho afigurava. -I estan disposats a comprar-la.
Hi ha, però,
una via de redempció.
Sr. Holmes, volem que convenci el seu pare
de vendre l'arma al govern britànic en exclusiva.
-El pagarien? -Generosament.
Sí.
Mycroft.
Què vol dir "generosament"?
Crec que pots…
posar tu el teu preu.
Però hi ha una condició.
Que siguin els únics clients.
I tu faries d'intermediari en la negociació?
Pretenen que traeixi la meva família?
Si vol recuperar la seva carrera,
això és precisament el que esperem que faci.
-Sí. -Ets un autèntic Judes.
Caram, quin brivall.
No m'ho esperava pas de tu.
Ho veieu? Això és el que cal: coratge i ambició.
Mycroft.
La volen abans d'una setmana o res.
-Bea? -Em sembla bé.
Molt bé. Escriuré al ministeri.
T'acompanyaran a l'oficina de telègrafs demà al matí, a primera hora.
Molt bé.
Gràcies, pare.
Ho has sentit, Bea?
Un dels meus fills…
encara em diu pare.
Potser encara em podré redimir.
En fi, es veu que la Beatrice i jo hem de fer una visita a la nostra fàbrica.
És un tema urgent.
Us quedareu aquí fins que trobem la Shou'an.
Beatrice, preparem-nos per al viatge.
Com has pogut?
Deus estar content, germanet.
No gens.
Trobeu-la! Porteu-me-la.
No t'ho esperaves, oi?
Que en Mycroft us trairia.
Potser us assembleu més del que creia.
Potser sí.
Tu també has demostrat la teva vàlua, fill meu.
Les ments com la teva canvien el món.
Ets tu qui vull al meu costat.
Realment, no hi toques.
Escolta, el que vas veure en aquell túnel a París
canviarà la naturalesa de la guerra.
No caldrà sacrificar tropes.
Venceran l'enemic sense disparar un sol tret.
-I ara em diràs que salvarà vides. -Amb una demostració n'hi haurà prou.
Ningú no gosarà agafar les armes.
I la gent t'anomenarà rei Silas, el Pacificador.
Per què no?
Mires el món i només et veus a tu, oi?
Madura, vailet.
El món on vivim s'ha fet pas a pas
a base de desgràcies.
Només sobreviuen els més forts.
Però saps quina és la idea més radical i original?
Som part de la natura.
N'hi ha que s'hi esforcen, com les abelletes.
D'altres, mouen els fils.
Tu i jo
som líders nats.
T'agradi o no, tu, Sherlock, dus la meva sang.
Tens una oportunitat. Aprofita-la.
Sigues la meva mà dreta, el meu successor, el meu hereu.
Ja tens la Beatrice, no?
La Beatrice és especial a la seva manera,
però el teu cas és excepcional.
Digue-li que li has mentit,
deixa que marxi amb la meva mare i estudiaré la teva oferta.
Ja l'has sentida. No vol.
És clar que no, però si algú la pot convèncer…
Parla-hi, Silas.
Si aconsegueixes que marxi, jo em quedaré.
Hi parlaré.
Disculpa'm.
La Shou'an no era on ens ha dit.
MAQUIAVEL EL PRÍNCEP
Sí?
Que molesto?
En absolut.
He trobat aquest llibret al prestatge.
Maquiavel.
"Com que l'amor i la por no poden coexistir
i si hem de triar un dels dos…"
"Val més que et tinguin por."
L'admires, oi?
El meu pare.
Me n'he adonat.
Hi veus un igual.
Només cal veure com viu.
És a dir…
És admirable fins on arriba la seva ambició.
Si el pobre Bucèfal Hodge encara fos viu,
s'hauria mort d'enveja.
No tens dilemes morals, oi?
No com en Sherlock.
La moral et frena el pas.
Prou que ho saps.
A Oxford,
tenies davant els teus germans
i no els vas donar ni una pista.
Ni un bri de reconeixement.
Miro pel meu interès.
No et molesta?
El què?
Ser a l'ombra d'en Sherlock.
Ell és l'especial, oi?
I tu, Moriarty, el seu escuder.
No soc el seu escuder.
-Quan tornem de la fàbrica… -Ei.
…no vull en Sherlock aquí.
Ja ho sé. Vols governar el niu tota sola.
Cada cosa al seu moment.
Família, heu descansat?
La Shou'an no era al lloc on vas dir, Shirley.
Quina llàstima.
Estic decebut.
-Heu mirat sota el llit? -No.
Us haureu de quedar aquí fins que haguem mirat sota el llit.
Mycroft.
Confirma al govern de sa majestat que rebran les armes abans…
Del cap de setmana.
-Això. -Entesos.
Em sap greu, Sherlock.
Mare.
Vinga, doncs.
Escorteu-lo a l'oficina de telègrafs i de tornada.
El meu petit ajudant.
Has parlat amb la Bea?
Quan tingui la Shou'an.
Vinga, en marxa.
-No cal ser maleducada. -Tens tota la raó.
Estimat, ho has vist?
Continua sent la Bea. Només l'hem d'allunyar d'en Silas.
Segur que entra en raó, Sra. Holmes.
Pas a pas.
Gràcies.
He d'enviar un telegrama a Londres. És urgent.
Ah, ets tu.
Gràcies.
Càsum. Que podria fer-hi punta?
Gràcies.
Mitja volta.
Obre la porta.
I cap a dins.
Bon noi.
Perdó pel llapis.
Passeu.
Princesa.
Saps que no soc princesa, oi?
És el costum.
Necessito que m'ajudeu.
Els he observat i em costa trobar-hi un punt dèbil.
Podem amb ells.
Van armats i ens superen en nombre.
Mira els espartans. Només ens cal un pla.
Un moment. És en…?
En Mycroft.
Què fa?
Sembla que et saluda.
Si es pensa que podrà recuperar el meu favor,
que es prepari.
No, mare. Mira.
No ens ha traït.
Hola. Perdoneu.
Vinc d'una missió urgent per al meu pare.
Si no m'obriu immediatament,
ja us podeu ben calçar.
Ja tornem a pujar.
No?
Caram, caram.
Les claus, si us plau.
Això m'ho quedo jo.
Perdona.
-Ben fet, germanet. -Gràcies, germanet.
-La cosa ha anat força bé. -Doncs sí.
Acotxa't!
Mare.
Ves amb Déu.
-Gràcies per venir. -Volia tornar a veure't.
I matar el teu pare.
Alto el foc!
-Mare, vine. -Mare, estàs bé?
Una mica alterada, però sí.
Caram, quina adrenalina!
Perdó per dubtar de tu.
No et preocupis. Jo hauria fet el mateix al teu lloc.
Ben jugat.
Igualment.
On és el teu pare?
A la fàbrica.
On?
No ho sabem.
Encara.
Hi ha res sobre la ubicació de la fàbrica?
No, res de res.
Hi ha d'haver alguna pista.
I això? Sembla el mapa d'una zona costanera.
De poc ens serveix. Ni tan sols marca el nord.
Ja.
El terra.
-Què li passa? -Les rajoles estan desgastades.
De trepitjar-les.
A tocar de la paret?
És normal que estiguin desgastades just aquí?
No.
Llevat que…
Només era una idea.
M'encanten els passatges secrets.
Vejam.
Sembla un antic magatzem tèxtil.
Per què el voldria amagar?
Déu meu.
És la mateixa nina que tenia la Bea quan era petita.
Te'n recordes?
És opi.
-Crea una xarxa de comerç tèxtil… -Per fer contraban.
I utilitzarà les mateixes rutes per vendre l'agent nerviós.
Mireu.
Professor Thompson, Malik,
Roberts i Enright.
Aquest estudi d'ones sonores prediu l'efecte
de les variacions climàtiques en l'agent nerviós.
Trajectòries. Són equacions sobre trajectòries.
Coets.
Fabriquen coets per propagar l'agent nerviós.
Per fer caure del cel una pluja mortal.
Professor Malik.
"Tanatita."
El mineral que hi ha a la meva terra.
I això.
És l'equació per transformar-lo en la mort sigil·losa.
James.
-Quan ens vam conèixer… -Sí.
Creem números nous, però els números no són reals.
Són imaginaris.
Creats per resoldre equacions irresolubles.
Dues solucions oposades o afins.
Sempre hi ha una altra solució.
-Tot positiu… -Té un negatiu.
-Si tenim el positiu… -Podem trobar el negatiu.
I crear la fórmula que neutralitzi la mort sigil·losa.
En teoria, podem vèncer en Silas.
En teoria, sí.
Hi ha algun problema?
L'equació està incompleta.
Sherlock, vine a veure això.
Mira, totes aquestes línies connecten amb el centre d'un cercle.
-Explosions? -L'efecte de l'agent nerviós.
Totes s'originen en el mateix punt.
"Afshin."
La fàbrica, potser?
Ens hi podeu portar?
Sí, és a un dia de camí.
Vinga, trobem la Beatrice.
De pressa. Conec una ruta. Hi arribarem per les muntanyes.
Necessito saber-ho.
El què?
Ella ho sabia, oi?
La Sra. Tilcott.
Sabia exactament d'on venia.
Per què m'ho preguntes?
Perquè ho vull saber.
Volia algú conegut que pogués cuidar-te bé.
M'has trobat gràcies a això?
Per què vas deixar que em quedés?
És per la teva mare que fas totes aquestes preguntes, oi?
Se t'ha ficat al cap.
Provoca aquest efecte, prou que ho sé. Diu mentides i manipula.
Et vaig avisar.
És estrany veure't dubtar de tu mateixa.
No dubto de mi.
Dubto de tu.
Què diantre vols dir?
És veritat que suposava un perill per a mi?
Per això te'm vas endur?
¿Diràs a en Sherlock
que ahir vas passar la nit amb el seu amic?
És clar que no. Per què?
Perquè obeïm els nostres desitjos.
Actuem de manera egoista.
Ho saps millor que ningú.
He sentit com parles amb en Sherlock.
Li dic el que vol sentir per mantenir-lo a prop.
Amb mi fas el mateix?
La gelosia no fa per tu.
A més, si ens uníssim tots tres…
tan terrible seria?
Farem nit aquí.
Posem que recuperem la teva germana.
Torna a casa, tothom és feliç
i ningú no vol matar ningú.
-Què faràs després? -Encara no hi he pensat.
No t'ho sé dir.
I tu?
Tornar a casa amb tu.
Pensava que el govern britànic pagaria una bona suma per l'arma.
No contribuiré a fer que el meu pare guanyi un sol cèntim.
No parlo d'ell, sinó de nosaltres.
-De nosaltres? -Sí.
¿I si no la destruïm
i la venem nosaltres al govern?
Pensa-ho.
Tindríem llibertat per fer el que volguéssim.
Ens farien estàtues gegants. Seríem imparables.
Au va, que faig broma!
-Esad, ocupa-te'n, si us plau. -De seguida.
Prepareu els paquets per enviar-los.
No la vendrem només als britànics, oi?
Tu què creus?
Així que completem l'operació amb ells,
la vendrem als francesos.
I als prussians, els russos, els xinesos… A tothom qui la vulgui.
Per què només governs?
T'escolto.
Per què no a particulars o empreses?
El mercat és infinit.
Sempre has sigut més ambiciosa que jo.
Ets fantàstica.
Realment fantàstica.
-Què passa? -Te'n vas a Oxford.
És molt possible…
que et trobis en Mycroft i fins i tot en Sherlock.
M'imagino que serà dur per a tu.
Ho deixo a les teves mans, però…
Si els expliques que ets la seva germana,
tota la feina que hem fet plegats
se'n pot anar en orris.
Jo no et trairia mai, pare.
Mai.
Professor Malik.
Senyor Holmes.
Afshin.
Mi-te'l.
Hi fem una ullada?
Bona idea, James, però com hi entrem?
Facin les seves propostes.
Un moment.
El contorn de les muntanyes coincideix amb el mapa d'abans.
Deies que no servia, que no marcava el nord.
-No és un mapa. -És un plànol de secció.
No eren camins, sinó túnels.
I els tenim a sota.
Hi ha una altra entrada.
-Impressionant. -Gràcies.
És en Malik.
Jo me n'ocupo.
-No, espera. -Vaig amb elles. Aneu amb compte.
Si us plau.
Al meu poble, quan maten algú,
les seves ànimes queden atrapades.
-En el buit. -Soc un humil científic.
Cerco la veritat.
-Fins que les vengen i són alliberades. -No.
I així allibero l'ànima dels meus pares.
Sepultem aquest lloc.
Hola, Beatrice.
M'has trobat, és clar.
Es nota que ets un Holmes.
No sabia si te m'assemblaries.
Com que soc més gran que tu,
diria que ets tu qui se m'assembla.
Bea.
Escolta'm.
Escolta'm, estimada.
No sé per on començar.
Tots els anys que vaig estar tancada,
l'única cosa que em feia tirar endavant
eren els meus records amb tu.
Te'n recordes, de la garsa?
La garsa amb l'ala trencada que vam trobar al bosc.
La volies salvar.
La vam deixar al cobert a dins d'una capsa
i cada dia li donàvem a menjar.
Fins que un dia hi vam anar
i havia volat.
Havia sobreviscut.
I tu igual.
Has sobreviscut.
Me'n recordo.
Sí?
Recordo la garsa.
Et crec.
Amor meu.
Gràcies.
Vindràs amb nosaltres? Si us plau, estimada. Vindràs?
Sí, però abans he de fer una cosa.
-Tu primera. -Et seguim.
Ja està bé.
N'hi ha prou per ensorrar la muntanya.
-James, què fas? -Vinc de seguida.
-Pare. -Digues, Bea.
-Mira què he trobat. -Beatrice.
Ja ho veig: males companyies.
Sherlock.
Has trobat aquest lloc.
T'has superat.
Què fas?
El vaig sentir, Sherlock. Al jardí.
Sigues la meva mà dreta, el meu successor, el meu hereu.
Em va prometre el mateix.
Beatrice, no.
T'ho he donat tot.
No ho vull ser, Beatrice. Em sents?
-No vull ser el seu successor. -Beatrice.
Jo no et trairia mai.
Encén-la.
James! Va, corre!
Esteu bé?
On ha anat?
On és?
-On és? -Hem de sortir d'aquí ja.
Per aquí!
Sherlock!
Em faràs venir a trobar-te?
Tranquil·la. És aquí pel mateix motiu que tu.
Necessites dir-li res?
No.
Sherlock, deixaràs que disparin a un home indefens?
Et sembla bé?
Sherlock.
A sang freda, no.
M'ho vas prometre.
Respondrà pels seus crims davant d'un jutge.
No és decisió teva, Sherlock. Surt del mig.
No em penso moure, Beatrice.
Si estic disposada a disparar al meu pare,
et penses que a tu no et dispararé?
He dit que no.
Què fas? No, para! Deixa'm anar!
Prou! Deixa'm anar!
Deixa'm!
Sabia que m'estimaves, fill meu.
No ho facis. No.
Tot el que en queda.
¿Quan creus que es va esgarriar
i va anar pel mal camí?
A parer seu, mai.
Tot era deliberat. Tot tenia un propòsit.
No es penedia de res.
Tenia els seus principis.
-L'estàs defensant? -No, Mycroft.
Miro d'entendre'l.
D'entendre la seva…
ment criminal.
Sherlock?
És com un rusc.
Apis mellifera.
L'abella de la mel.
Si us plau, para.
Volia que ho tingués. Per què?
Som part de la natura.
"Som part de la natura."
-Això em va dir. -Sherlock?
Era una pista.
Prou, Sherlock. Insisteixo.
Tot té un propòsit. No deia res perquè sí.
Sobreviuen els més forts. Una idea radical i original.
-Som part de la… -Sherlock!
Prou. Dius coses sense sentit.
"Original."
Darwin.
L'ORIGEN DE LES ESPÈCIES DARWIN
Som part de la natura.
Tot té un propòsit.
Deixa-la on era.
-Per què? -Si us plau.
Tanca el llibre.
S'ha acabat.
Gràcies, germanet.
No he estat mai un gran seguidor de la reialesa.
Però…
ho confesso.
Ets la meva princesa favorita.
Gràcies, Sherlock Holmes.
Espero que trobis un bon ús per al teu cervell meravellós.
FÓRMULA QUADRÀTICA
La combinació perfecta.
Hola.
Se't veu cansat.
No he pogut dormir gaire.
Per culpa meva?
No em queixo.
Et vull ensenyar una cosa.
Quin misteri.
Formaríem un bon equip.
Tu i jo.
-T'han seguit? -No, he vigilat.
En Sherlock és aquí.
No et giris.
Surt per darrere.
-Fins al vespre. -Sí.
-Suposava que series aquí. -Has encertat.
Necessitava fugir de la família.
-És un merder. Sobretot la teva. -I tant.
-Dos whiskys, si us plau. -De seguida.
Et sap greu haver perdut la teva beca?
Vols dir haver-te conegut?
El porter i el seu cubell de la brossa.
Mosso.
No vaig arribar a la categoria de porter.
-Si no m'haguessis embolicat… -Jo a tu?
…m'hauria graduat el primer de la promoció.
-Sens dubte. -I hauria tingut una carrera estel·lar.
Imparable.
Hauria acabat sent ministre.
No siguis tan modest.
Jo hauria dit primer ministre, com a mínim.
El totpoderós que fa i desfà.
Bé, si insisteixes…
No.
No em sap greu.
De fet…
T'he de donar les gràcies,
Sherlock Holmes.
Per salvar-me d'una vida avorridíssima.
En aquest cas, et diré
que no es mereixen.
Què?
Sé que la tens,
James.
No em vinguis amb enigmes.
La resta de l'equació d'en Malik.
Sé que la tens.
Tens raó.
Com sempre.
Me la vaig endur i saps per què?
Per nosaltres.
Si algun dia reapareix l'arma,
tindrem la manera de neutralitzar-la plegats.
Tu i jo.
Que no em creus?
Després de tot el que hem viscut, segur que arribats a aquest punt…
ja em coneixes.
Què és?
Res.
Res?
No res.
Liu Mei Yi!
Els vas enxampar?
Sí. Tots ells.
Ho vas aconseguir.
Vas poder tornar.
Vas poder tornar viva.
Subtítols: Victor Monreal
Supervisor creatiu Guillermo Parra López