В един момент в далечното минало,
на 5 юли 1825 г., за да бъдем точни, 52-ма души отплавали от Норвегия
с малък платноход, който кръстили "Реставрация".
Били имигранти, преследвани заради религията си, и бягали в Америка.
Предприели не просто малко вероятно, а невъзможно пътешествие.
Как въобще успели да стигнат?
Помогнали им, ето как.
Разкажете ми за пътуването си, за житейския си път, и ще ви кажа кои сте.
Тази приказка започва в една библиотека в Куийнс.
Ехо! Ехо!
В беда съм!
И то голяма!
Трябва ми тоалетна! - Вслушайте се в гласа ми. Чувате ли ме?
Нали имам уши? Погледнете. - Ами и аз имам уши, защо викате?
За да ви дам ключа от тоалетната, ще искам лична карта.
Нямам лична карта.
Оставете си чантите при мен. - В тях има държавни тайни!
Добре.
Благодаря, госпожице. - Няма защо.
Здравейте. - Трябва ли ви нещо?
Щях да ви помогна с него.
Но вие се справихте и сама. - Да, представете си.
Аполо.
Като Аполо Крийд? - Донякъде да.
Искате ли да излезете на вечеря с мен?
Моля ви. - Не.
Ако Ема Валънтайн си мислеше, че Аполо Кагуа ще се откаже, грешеше.
Но за да разберем защо и как, трябва да се върнем назад.
Много назад.
По време на голямата стачка на боклукчиите от 1968 г.
Брайън Уест срещна Лилиан Кагуа.
Здравейте.
Идвам при г-н Павел Арсениев.
Господин Арсениев, тук е…
Брайън Уест. - Брайън Уест иска да ви види.
Мамка му!
Сега ще дойде.
Благодаря.
Аз съм му надзорник.
Но не бива да ви го казвам, така че да си остане между нас, нали?
"ВРЕМЕ ЗА РАЗКОШ" - АГЕНЦИЯ ЗА МОДЕЛИ
Куагуа - интересно име. - Кагуа.
Куагуа. Куага.
Не излизам с бели.
Нито пък аз.
Хей, Крагуа. Крагуа! - Лилиан.
Лилиан. Виж сега,
трябва да следя нещата тук, така че ще дойда пак.
До скоро.
Този мъж вреди на бизнеса ми,
а след като е хлътнал по теб, значи и ти вредиш на бизнеса.
Имам нужда от тази работа. - Не ми пука. Изчезвай. Събери си нещата.
Я, кого виждам!
Агенция за модели, която пере пари. Глупаво, Павел, не е хубаво.
Никак не е хубаво. Връщаш се в затвора.
Заради теб ме уволниха. Сега ми плащат по-малко. Новото ми жилище е едностайно.
В агенцията ми харесваше.
Дай ми шанс. - Никога!
Но все го теглеше натам.
Добре. - Ето как Брайън срещна Лилиан,
но първата им истинска среща бе след години.
Зад ъгъла има хубаво заведение. Имат страхотна...
Много мило, но не.
Някои го наричат "преследване", но за Аполо това бе постоянство.
Харесвам простите неща, като разходка в парка
или нещо в... - Не.
Искаш ли да отидем в... - Не.
Добре.
Наистина... Чудесно!
Супер.
Буунс Мил? - Да.
Не си го чувал. Население 285 души.
Там са се озовали родителите ми.
Сигурно имат интересни истории за там. - Не сме говорили.
Е, сигурно съм разговаряла с тях,
но не помня разговорите, защото починаха, когато бях петгодишна.
Съжа... - Няма проблем.
И как починаха?
Не е важно. - Какво се случи?
С тях ли? - Не, с теб.
Осинови ме сестра ми Ким. По-голяма е с 13 години.
Виж ти.
И г-ца Рук, библиотекарката. Грижеше се за мен, когато Ким бе заета.
Пускаше видеокасети с филми на мен и приятелката ми Мишел.
Бях на 12, един ден взех произволна касета...
Всъщност единственият филм в библиотеката, на чиято обложка имаше чернокожи.
"Куиломбо". - Ясно.
За бунтовете в Бразилия, даваха как хиляди португалци…
са брутално избити от робите.
Това е страхотно, мамка му. - И точно този филм ми помогна да...
Какво? - Боже!
Осъзнах, че се казва "кино" (движение), защото образите се движат.
Кино!
Не съм се замислял. Вярно е. Наистина се движат.
Както и да е. "Куиломбо" ми помогна да осъзная колко голям е светът.
По-голям от тъпия Буунс Мил. И ми се прииска да го видя. Целия.
Ами вашите?
Една тъжна история стига за първата ни среща.
Виж ти. Едното ти око е по-голямо от другото.
Боже. - Какво?
Това е хубаво, не е нещо лошо. Според мен си красива.
Най-красивата жена, която съм виждал.
И познавам. Душата ти е... - Душата ми? Пич, недей.
Какви деца можем да имаме! Все едно дали са момчета или момичета.
Близнаци, тризнаци, четиризнаци... - Аполо, престани. Сериозно ти казвам.
Защо? Един иска да стане астронавт, друг - учен, трети - пазач в зоопарка.
Пазач е яко. - Аз искам да съм добър баща на детето си.
Не ме поглеждай така. Дай някакъв друг поглед.
Причината да ти откажа, когато ме покани да излезем за първи път...
И още шест пъти след това. - Да.
Причината е, че се местя в Бразилия, не знам за колко време.
Не може да бъде. - Напротив, може.
Не, аз съм бог Аполон. - Моля?
Аз съм бог Аполон… - Боже!
И повелявам да останеш!
Последно повикване
за полет 613 до Сао Пауло на изход 530. - Сбогом.
Последно повикване за полет 613 до Сао Пауло.
Всички пътници с билети да заповядат на изход 530.
Саке? - Аз не пия, но...
Не пият глупаците.
Не пиеш ли? - Да. Глупак.
Благодаря.
Кажи ми още нещо. - Какво да ти кажа?
Знаеш нещо, ако знаеш всичко. Разкажи ми всичко.
Нека е всичко.
Роден съм в Сиракуза. Семейството ми се премести тук и израснах в града.
Не излизах от киното.
Обичах да гледам филмите, продавах лакомства, за да припечеля.
Пораснах бързо. В Ню Йорк е така. - Благодаря.
Какви ги говориш? Той ми е само приятел. Доставя храни.
Голям си глупак. - Курва!
Курва ли? - Нищожество.
Когато ти галя миниатюрното пишле, не съм нищожество, нали!
Пиеха много. - Какво зяпаш?
Аз не обичах да се прибирам.
Съжалявам.
Не, трябваше да чуем твоята история.
Една тъжна история стига за първа среща.
Искам деца.
Моля? - Искам деца. Наистина.
Искам да бъда добър съпруг и баща.
Мисля, че ще се справя. Искам втори шанс за добро семейство.
По-добре да оставим планирането на сватбата за след филма.
Да. Добра идея.
РОКИ СИЛВЕСТЪР СТАЛОУН
Добре дошли в "Лъбик, Уайс и Блекууд". Блекууд съм аз.
Ще ви заведа до бюрото ви.
Би било правилно да се каже, че първото и единствено дете на Лилиан
бе заченато в красивото безвремие на 1977 г.
Правиш се на глупачка, Мелда.
Правиш се на жалък шут.
Търсиш шаман из цялата страна,
от теб се носи силна миризма на пот…
Губиш си времето, момиче!
Военно разузнаване. Свърши ни бензинът. Случайно да носите някоя туба?
Документите.
Ей, ти, излез. Отвори багажника.
Можем и оттук.
Излизай.
Ще остана при сестрите си.
Стой, не мърдай!
Стой!
Артър.
Артър!
Артър! Артър!
Нищо няма да ти се случи. Ще те браня с цената на живота си.
Странно ли е черно дете да се казва Роки?
Няма да е странно да е Аполо.
Аполо. Да.
Ти си бог Аполон.
И заживели щастливо.
Поне за няколко години.
Когато Аполо навършил четири, Брайън Уест изчезнал. Потънал вдън земя.
Идват!
Кошмар ли?
Адски странен.
Същият сън, който сънувах постоянно като малък.
За какво?
За баща ми.
Напусна ни, когато бях на четири. Но в съня най-сетне се връща у дома.
А остава ли? - Никога не стигам до там.
В действителност не се върна.
Съжалявам.
По дяволите.
"Магьосниците от Добу".
Баба и дядо умряха прегърнати и ни оставиха тази колекция.
Има интересни книги. Някои дори си струва да откраднеш.
Само се шегувам.
Шегичка.
Ще взема всички тук за стотачка.
Става. - Така ли?
Да. - Супер.
"Лъбик, Уайс и Блекууд". Да.
Благодаря.
Книги!
Да!
Здравейте, казвам се Аполо Кагуа.
Добре. Аз съм бог Аполон. Аз съм Аполон.
Аполо се чудеше дали външният му вид не е плашещ.
Защо иначе баща му го бе изоставил?
Чек за 14,50.
Така.
"Все още съществуват вещици". Добре.
Така.
"Алистър Кроули".
"Някои мъже се раждат содомити,
други постигат содомията, а на трети тя им бива натрапена."
Ще се продаде най-малко за десет хиляди.
Как?
Добре. - Уникална находка,
а нямаше с кого да сподели. - Еха! Колко яко!
Аполо Кагуа тъгуваше по нея.
Аполо. - Татко?
Татко?
ХОТЕЛ "ЕЛК" - ЛИЛИ АН УЕСТ
"КЪМ ВОДИТЕ И ДИВАТА ПУСТОШ"
"Едно дете е сбъдната мечта, но мечтите са за феите любима храна".
Аполо обичаше да чете, но с тази книга нещата стояха различно.
Тази кутия беше на баща ти. Аполо, къде я намери?
Идваш с мен.
По дяволите.
Утре се прибирам. Полетът пристига късно през нощта
и може да си изгубил интерес към мен,
но бих искала твоето лице да е първото, което ще видя на терминала.
Благодаря.
До пътниците от полет 873, пристигащ от Мюнхен...
ПОЛЕТ ОТ РИО ДЕ ЖАНЕЙРО - ЗАКЪСНЕНИЕ
Моля пътник А. Дос Сантос да дойде на информацията.
Значи си ме чакал.
Така. - Когато отидох в Салвадор,
отседнах у едно семейство в квартал "Итапуа".
Там има езеро, лагуна, наречена Лаго до Абаете.
Предупредиха ме да не ходя, но не ги послушах.
Казаха ти да не идваш, но ето че си тук. Защо?
Защото не ме е страх. - А трябва.
Ще ти изпълня три желания, Ема.
Откъде знаеш името ми?
Намисли трите си желания, преди да завържа трите възела.
За сега.
За после.
И за след това.
Внимавай какво си пожелаваш, Ема.
Готово.
Не режи конеца!
Човек трябва да внимава какво си пожелава.
Когато падне от китката ми, трите желания ще се сбъднат.
Не го режи. Нао корта.
Така ми каза. - Ама че си странна.
Това нещо стои на ръката ми вече над половин година.
Дай да го видя.
Изглежда здрав. Но знаеш ли какво?
Аз съм бог Аполон.
Комесоу.
Ема, щом си с мен, и трите ти желания ще се сбъднат.
Обещавам.
Целунете булката.
Чудесно. Е, хайде тогава.
Да видим.
Да. "Стана сериозно".
Така.
ТИ СИ БОГ АПОЛОН
Да. Така е.
И последната.
НО НЯМА ДА КРЪСТИМ ДЕТЕТО СИ АСКЛЕПИЙ.
Какво?
Какво? Боже мой!
Да му се не види! Добре.
Здравейте.
102 ли? - Не. Трета маса, Мишел Трамбъл.
Гръдна обиколка?
Да, извинете. Питате заради якето.
Господине. - Добре.
Ще го облека.
Хубаво е.
Така. Само...
Здравей, сладур. - Здрасти.
Ето го! Бащата на булката! - Теб те познавам.
Да. - Добре.
Радвам се, че си весела. - Хубаво сако.
Благодаря. - Намери ли нещо?
Нищо хубаво. - Поне опита.
Да, моля. И един бърбън.
Да, моля, двоен бърбън. - Добре.
Чух, че сте решили да пробвате раждане по естествен път.
Съжалявам, но аз не бих рискувала. Опасно е.
Престани. - Какво?
А ти звучиш като свекърва ми. - Тя явно е в крак с времето.
Забравяш, че сестра ми е родилен асистент
и ще бъде с нас във всекидневната.
Ще раждаш вкъщи? Аз мислех, че без упойка! - Не.
Не! Аз съм против домашното раждане. - Стига.
Не сте селяни от третия свят, бели богаташи
или някакви фанатици. - Леле майко!
Винаги ще си останеш най-инатливият човек, когото познавам.
Сигурно. - Сега разбрах, само изглеждате нормални.
Добре ли си?
Да, добре съм. - Така ли?
Благодаря.
Предястия? - О, да.
За мен органична патица по лонгайландски. - Струва 75 долара!
За мен органично агнешко по колорадски. Добре изпечено.
Аз искам само още малко хляб. Още няколко филии, благодаря.
Какво има?
Май ще повърна шоколадчето.
Добре ли си? - Отивам да намеря тоалетната.
Добре. - Да ти помогна?
Благодаря. Не, остани при Мишел. Нищо ми няма.
Ако ти трябвам, ме повикай. - Благодаря.
Една норвежка галерия има гола снимка на жена ти.
Цветна или чернобяла?
Каза ми как си я чакал на летището, когато се върнала от Бразилия.
Издигна ми се в очите.
Но докато е била там, е имала приключения. Знам, казала ти е за някои.
Да, каза ми за червения конец. - Три желания!
Добре. - Постъпил си много дръзко, Аполо.
Това ми харесва, да знаеш.
Е, аз запазих конеца,
за да ми напомня за обещанието ми. Ето. - Няма да пипам тия магии.
Впрочем трябва да се гордееш. Вече си сбъднал две от желанията й.
Не иска да ти казва кои са, било лош късмет. Но майната му.
Алкохолът развързва езика.
Добър съпруг, здраво дете и…
Докато е била в Салвадор, Ема се запознала с норвежки фотограф.
Какво? - Бродили...
и намерили порутена фабрика. На него му се допикало.
Оставил си фотоапарата, а Ема решила да се снима сама.
Нагласила таймера, влязла в кадър,
съблякла си роклята и се снимала гола.
Собственик на галерия купил снимката, изложил я и повече не я прибрал.
Нещо не схващам.
На снимката тя гледа в обектива като магьосница, Аполо.
Плашещо е.
Ясно. А кой е норвежецът?
Споделям ти нещо важно, а ти мислиш за глупости.
Добре.
Споделям ти третото желание на Ема така, че да не предам доверието й.
Само то още не се е сбъднало.
Хубаво.
Слушам те. - Ето там са.
Господине? Съпругата ви иска да отидете. - Какво?
Дръж се за мен.
Хайде.
Трябва да намерим... - Чакай. Мишел.
Тя ще се оправи, не се тревожи. Трябва да намерим...
Ще повикам линейка.
Недей. Не викай. - Защо?
Аполо, ще родя вкъщи, чу ли? - Да. Добре.
"Чеймбърс Стрийт". - Да, "Чеймбърс Стрийт".
Хайде.
Добре се справяш.
Извинете.
Добре ли си? - Да.
Ето тук. Хей, не си тръгвай!
Добре, добре. Така.
Голяма крачка. Почти стигнахме. Браво.
Седни. - Не, ще стоя права.
Колко е часът? - Време е за шоу!
Започваме!
О, боже.
Ще ги помоля да я спрат. - Не, остави.
Добре ли си? Ще се справиш.
Май ще повърна. Искам да седна. - Добре.
Добре си.
Добре си, чу ли? - Тоя пич е върхът!
Само още десет спирки. - Добре.
Защо яде само хляб? Храната бе разкошна. - Хлябът беше супер. Много вкусен.
Най-вкусният, който... Какво?
Спокойно. Тормозиш майка си, а?
Нямаме търпение да те видим. - Нямаме търпение.
Но изчакай 15-ина минути, бебчо. Става ли? Петнайсет.
Така. Добре.
Гледай към мен.
Концентрирай се. Спокойно. Няма нищо, мило. Ще се справим.
Какво й е на мацката? - Бременна е.
Започва се! - Започна да ражда.
Може ли да повикате кондуктора?
Веднага доведете кондуктора! - Отивам, отивам.
Моля ви. - Благодаря.
Как се казваш? - Каубой.
Преди 10 години дойдох от Далас и всички ми викат Каубой.
Но се казвам... - Каубой е хубаво име.
Помогни ми да изправим жена ми.
Добре. - На три.
Готов ли си? Едно, две, три. Леко! - Мамка му!
Благодаря. - Супер. Браво на теб.
Имате ли нещо за пиене? - "Ред Бул"?
Не, не.
Онази бутилка с вода. Госпожо, ще ми я дадете ли?
Много ви благодаря. Спокойно, мило, ето.
Пийни си. Точно така, браво.
Изпий водата.
По дяволите. - Кога ще тръгне влакът?
Знаете ли? - Захранването прекъсна. Няма да тръгне.
Ще се обадя да пратят медици, но ще отнеме време.
Спокойно.
Ще се справим.
Всичко е наред.
Трябва да напъвам. - Добре, давай. Няма проблем.
Оставете ни.
Погрижете се никой да не ни гледа. Хайде! - Брайън, аз тук, ти - там.
Аз поемам тази страна. - Ще те сложа да легнеш.
Не гледайте, дами и господа! - Леко, бавно, така.
Браво, точно така. Отпусни се. Всичко е наред. Така.
Сега искам да напъваш. Поеми дълбоко дъх.
Хайде. Ще се справиш. Точно така, давай.
АКО ВЯРВАШ В НЕЩА, КОИТО НЕ РАЗБИРАШ, ЩЕ СТРАДАШ
Още веднъж. Ще се справиш. Хайде.
Още веднъж, мило.
Точно така.
Момче е.
Здравей.
Да го кръстим ли Брайън? - Името ми харесва.
Искам да го докосна.
Боже мой!
Здравей.
Детенцето ми.
Здравей.
Първо идва любовта.
После - бракът.
Накрая - бебе в детска количка.
Пусни ме!
Разкажете ми за пътуването си,
за житейския си път, и ще ви кажа кои сте.
Аполо, идваш с мен. - Не!
ПО РОМАНА НА ВИКТОР ЛАВАЛ
Превод на субтитрите Живко Тодоров