Emma! Emma!
Csak ne bántsd a babát!
Csak ereszd el a fiamat!
„Csak ereszd el a fiamat!”
Meglepődött, hogy ezeket a szavakat akarta kimondani,
meglepődött azon, ahogy élete mélypontján reagált.
Reméljük, hogy bátrak leszünk, de mennyi esélye van, hogy ki is derüljön?
Ebben a végzetes pillanatban a fia életéért könyörgött.
Jól van. Meghalok. Vége.
Csak kérlek, tedd ki Briant a folyosóra!
Kérlek!
Én vagyok Apollo isten!
A nap erejével csapok le rád!
Emma, tudom, hogy nehéz időszak ez neked.
Magad alatt vagy. Elfogytál.
Én pedig nem segítettem. Tudom. Csak rontottam a dolgokon.
De nem vagy egyedül, Emma!
Emlékszel mit mondott Kim, ugye?
Minden anyával előfordul.
Nem csak veled, Emma.
Emma! Hallom, hogy sír! Egészségesnek tűnik.
Még mindent vissza lehet csinálni. Kérlek!
Oké.
Te Emma vagy! Brian anyja!
Kim húga, Michelle legjobb barátja.
A csaj Boones Millből. A feleségem!
Emma soha nem bántaná az egyetlen gyermekét!
Emma!
Ne bántsd Briant!
Ne bántsd a gyereket!
Ez nem gyerek.
HISZEK NEKED, HA EZ MEGNYUGTAT. HAHAHA!
BÖLCSŐRABLÓK
VICTOR LAVALLE REGÉNYE ALAPJÁN
Felépülés.
Azaz egy veszteség utáni regeneráció.
Felépülés a szemüreg- és járomcsonttörésből.
Rekonstrukció.
Regeneráció.
A test felépül. És a személy? A lélek?
Mennyi ideig tart visszanyerni, amit elvesztettünk?
A fiadat. A feleségedet. A házasságodat.
Három életet.
Milyen műtét vagy gyógyír tudná ezt a sebet begyógyítani?
Hahó!
Itt van. Gyere csak!
Minek jöttél ide?
Mi?
Várjunk csak! Mi van? Rám vagy dühös?
Nem, senki nem zabos.
- Én igen. - Mi…
Dühös vagyok, mert itt őgyelegsz.
Egy pillanat! Én…
Én soha… soha nem bántanám a gyerekeket.
- Fegyverrel a kézben mentél oda! - Tudom, tudom. De tudod…
Azért tettem, mert…
Figyelj, haver…
iszonyúan sajnáljuk Briant, tényleg!
De körülötted nem érezzük biztonságban magunkat.
Próbálunk jó apák lenni, ennyi.
Én is azt akartam.
- Figyelj… - Én is azt akartam!
Én is azt akartam!
Hé, itt nem aludhat! Hallja?
Keljen fel!
Hogy jutott be ide?
Maga az!
Fabian.
Azta! Jól megcsinálták a szemét!
Amikor magára bukkantam, a feje…
elég rondán festett.
Az anyja járt errefelé, míg maga bent volt.
Rendet tett a lakásában a rendőrök dúlása után.
Jó gyorsan kiengedték.
- Három hónap. - Ja.
Hát, anyám ügyvédi irodában dolgozott.
Ismerte az ügyészt és a bírót is.
A jó anya isteni ajándék.
Elnézést! Nem akartam… Bocsánat!
Miért ment oda? A lakásba, aznap.
A 47-esben lakó érzett valami…
szagot.
Soha nem éreztem még olyat.
Mármint szagot.
Az ajtó nyitva volt.
Odabent fullasztó hőség.
Először magát találtam meg.
Biztosra vettem, hogy halott.
Aztán…
Szóval, bementem hátra.
- És ott volt a baba. Láttam. - Mit lát… Mit…
Mit…
Imádkoztam érte ott helyben.
És azóta is minden héten, a templomban.
Köszönöm!
Köszönöm az imáit.
Magáért is mondtam egyet.
Most mennem kell.
Jó napot, hölgyeim!
Hú, hogy néz rád!
Kitartó.
Azaz „megingathatatlan”.
Köszönöm. Köszönöm, Mrs. Ortiz.
Szívesen, Mrs. Lillian. Nagyon rendes kisfiú.
Köszönöm!
Kisangyalom.
- Ajaj! - Ajaj!
The Police?
„Csodás minden apróság, amit tesz…”
Tessék!
Hogy van a fia?
Visszautasít.
- Nagyra értékelem, amit értem… - Tartsa meg!
Sajnálom!
Mostantól szombaton is dolgoznia kell.
Nem megy.
Lehetetlen. Tudja, hogy egyedül vagyok Apollóval.
Szombat reggel, pontban kilenckor.
Könyörgöm, Mrs. Ortiz!
Nagyon sajnálom, de szombatonként anyámmal találkozom.
Arra kér, hogy hagyjak magára egy kisfiút.
- Ne mártírkodjon! - Nincs senkim!
Büntessen másképp! Nagyon kell ez a munka! Én…
Ebédszünetben elmehet.
Fél napra menjek be?
Igen.
Fél napra.
Figyu, Apollo…
Anyának most el kell mennie egy kicsit,
de sietek vissza, oké?
És végig nézheted a tévét.
Mit szólsz?
Kicsim!
Oké.
Igazságtalan az egész. Ez az, amit nem értek benne…
Már elkezdtük, de jöjjön csak!
Üdv a túlélők között!
Van egy ilyen jelenlétiív-izém, amit alá kéne írnia.
- Mert el kéne… - Üljön le, kérem!
Oda, oda.
Elnézést, Vivian, éppen benne voltál valamiben.
Ingoványos talaj ez.
Bármi kiboríthat.
Tegnap leállt a mosógép, és…
ettől tökre összetörtem.
Mert rádöbbentem…
hogy ő volt, aki mindig megjavította ezeket.
- Köszönöm, Vivian! Köszönöm! - Köszönjük!
Julian vagyok.
- Üdv, Julian! - Szia, Julian!
Ti már ismeritek a történetemet, de, az újonc kedvéért elmondom.
Pötyögtem a telefonon, a kocsi berongyolt a kereszteződésbe,
jobbról jött a teherautó.
És nem elég, hogy jött, de hozott is,
költöztetőkamion volt, csurig pakolva.
A menyasszonyom azonnal meghalt. Bumm!
Büdös kurva isten bassza meg!
Még mindig hordom a gyűrűt.
Bocs!
Nem gond.
Nem gáz. Folytassa!
Ez nem gyerek.
Az én…
Könyvtáros volt.
Láttam a híradóban!
Ó, tök jó, hogy szólt, mielőtt leültem volna.
Hát, éppen el voltam foglalva, jó?
Ja.
Miért tette?
Mi, maga is látta?
Mindenki látta?
És maga miért tette?
Gőzöm sincs. Gondolom, kurvára kikészültem.
Az apát, Apollo Kagwát, bevitték az intenzívre…
RENDKÍVÜLI HÍREK HALOTT CSECSEMŐ, AZ ANYA ELTŰNT
…miután súlyos sérüléseket szenvedett.
A rendőrség keresi Emma Valentine-t, akinek holléte egyelőre ismeretlen.
A tetthelyen vérnyomokat találtak tőle.
Az épület gondnoka, Fabian Vasquez áll mellettem,
aki rábukkant az áldozatokra.
TILOS A BEMENET
- Hol van? - Jesszusom!
- Hol van? - Nincs itt!
Ne vetíts! Tudom, hogy itt van!
- Apollo, ne, n… - Hol van?
Ne bánts senkit!
- Mondd meg, hol van! - Ne bánts senkit!
- Apollo, nem akarsz bántani senkit! - A többiek?
- Nem akarsz bántani senkit! - Vezess oda hozzájuk!
- Nyisd ki az ajtót! Nyisd ki! - Oké! Nyitom!
- Menj! Menj! - Nyugalom!
- Hol van Emma? Hol van? - Nem tudom!
- Csak mondd meg, hol van! - Nem tudom!
Hol van Yurina?
Apollo?
- Ne! Ne lőj! - Ne sikíts! Hagyd abba!
Hagyd abba! Lövök!
Bazmeg!
Jesszusom!
Apollo, nagyon sajnáljuk!
Mindenki sajnálja. Mindenki sajnálja!
- Hol van? - Nem tudjuk!
- Tényleg nem! - Kérlek, eressz el minket!
Ennek semmi értelme!
Egy ember nem tűnik el csak úgy!
Dehogynem!
Ő is eltűnt.
Apollo, nem tudunk semmit.
Fáradt volt. Furcsán viselkedett.
- Leszarom, hogy fáradt volt! - Azt mondta, hogy a baba…
- Fáradt volt? Én is az vagyok! - Kárt teszel magadban, Apollo!
- Én is fáradt vagyok! - Semmi baj.
Anyámat akarom!
Félsz?
Igen! Igen!
Ó, ne! Segítség!
Oké, semmi baj.
Nagyon sajnálom, Apollo. Sajnálom!
Nem élhetek így tovább.
Mindannyian mellettem tanúskodtak.
Őrület, mi?
És ha tudták volna, hol van?
Megöltem volna, aztán magamat is.
- És mindenkit, aki az utamba áll… - Jó, elég!
Nagyon köszönöm mindenkinek! Jó gyűlés volt.
Jó volt, köszönöm! Örültem, hogy eljöttél, Tom!
És most mi lesz?
Apollo!
Remélem, éhes vagy.
- Kösz. Hoztam bort. - Jól tetted.
Örülünk, hogy eljöttél.
Hé, szegény ember Houdinije, mamádnál voltál már?
Még mindig nem értem, miért laksz pincében.
Tudod, Patrice nem igazán akarja…
lekötni magát.
Aztán persze megismert engem.
Köszönöm!
Csirke, semmi extra.
Hogy elmentetek a temetésre.
Sokat jelent, hogy…
Voltál már a mamádnál?
- Nem, még nem. - Apollo…
Oké, de… Figyu, hoztam neked valamit!
Ezt nézd!
Ne bántsátok a feketerigót?
Baszki!
Honnan… Garázsvásár volt a sitten?
Egy becsüs írt rám. Valódi.
Megvan minden igazolás, papír. Ja, és nézd meg a belső címlapot!
Ez sorsfordító példány.
Hol találtad?
Mindegy.
Megtaláltam, és most neked adom.
Ezt nem…
Venni akartam egy házat Emmának, Briannek és magamnak, de már felejtős.
Szóval, fogadd csak el, és tartsd meg a pénzt!
Nem kell a pénz. Nem kell nekem semmi.
- Csak… - Figyu!
Elfogadjuk.
Tudod, miért vagyunk barátok?
Mert jobban értek a könyvekhez, mint te.
És mindent tőlem tanultál.
Ezt még te magad sem hiszed el.
Rich Chalfin antikvár könyves koktélpartiján találkoztunk.
Tudod, mit reagáltál, amikor elmondtam, hogy Irakban szolgáltam?
- Hogy kiárusítás van… - Ja.
Philadelphiában. „Siess, még eléred!”
És nem süketeltél, hogy „hálás vagyok a szolgálataidért.”
Azt sem kérdezted, hány embert öltem meg.
Totálisan leszartad.
Ebből tudtam, hogy veled lehetek normális.
És nem kell adnom a veteránt.
Lehetek Patrice.
Szóval…
megszegek mindenféle szabályt,
és tök őszinte leszek veled.
Oké.
Ha kinyírod magad ma este,
a budiba hajítom a kurva értékes könyvedet.
És kezdetnek lehugyozom.
Tönkreteszem a könyvet.
Ez most honnan jött?
Ismerem ezt a nézést.
- Melyiket? - Amivel bámulsz, azt.
Már láttam ilyet, és tudom, mi van mögötte.
Na, jóccakát!
Tudom!
A könyvek embere vagy, ugye?
Felteszem a könyvet a netre, és ha offolod magad,
soha nem tudod meg, mennyit adnának érte.
Soha a büdös életbe'.
Szarjál sünt, bazmeg!
Ez az, haver! Majd jelzem, ha kaptam ajánlatot rá.
Ha még élsz, meg is hallgathatod.
Szeretlek, haver! Jóccakát!
Nagyon büszke vagyok rád.
Oké.
Emma?
- Hahó? - Anya!
Teát főzök.
Az éjszaka közepén?
Már elmúlt éjfél.
Milyen volt a vacsora Danával és Patrice-szal?
Szóval Dana felhívott.
Meglepődtem, hogy előbb hozzájuk mentél. Én vagyok az anyád.
Bűntudatot akarsz kelteni bennem?
Miért, sikerült?
Nem vagy éhes?
Nem, ettem Patrice-éknél.
Csak piszkáltad a kajádat.
Azt is elmondták, hányszor pisiltem?
Kétszer.
Kösz, anya, hogy eljöttél. Jó látni.
Meg kösz a takarítást és mindent.
Gondolom, fáradt vagy. Én is.
Hány éjszakán át Ölelkeztünk szorosan, szorosan, szorosan
Békés és boldog volt minden
Holnap reggel gyere el velem Port Washingtonba!
És nézd meg Brian sírját!
Még nem állok készen.
Elmesélek egy történetet.
Nem vagyok rá most kíváncsi.
Szomorú dolgokat mesélsz.
Arthurt lelőtték, az ugandai diktatúra…
és te ide menekültél.
És a bevándorlók teszik naggyá az országot.
Tök szomorú mind.
Ma másfélét akartam mesélni.
Ki vagy te, jóember?
Nem férj.
Nem apa.
Akkor meg ki a tököm vagy?
Csináltunk pár fotót idebent, lesz mit beküldeni.
Oké, vettem.
Mindenki hagyja el a helyiséget!
- Mindenki! Kifelé! - Azt is lefotóztad?
- Fiú! - Fiú?
- Hívjuk Briannek? - Aha.
Sajnálom!
Arra keltem, hogy eltűntél.
Eszembe jutott, amikor…
amikor megszületett.
Amilyen… amilyennek akkor láttam… amikor megszületett.
Lelassul az idő.
És egyszerre két világban létezel.
A valóságban és az öröklétben.
Itt is és ott is.
Hogy veszítettem el?
Mi történt?
A VIZEKHEZ ÉS A VADAKHOZ
Megfogadtam, hogy minden este felolvasom neki ezt a könyvet.
De nem tettem meg.
Nem volt rá időm.
Velem jössz!
Hogy mondtad?
Az utolsó szavaim Brianhez.
Miért mondtad neki?
A születése után megint rám tört az az álom.
Miért nem szóltál róla?
Csak egy rémálom, ennyi.
Valamit el kell mondanom.
Mit?
Anya!
Lubbick, Weiss és Blackwood.
A fogászati kezeléseket is fizették.
Mit tehettem volna? Minden ismerősömet megkérdeztem.
Otthon kellett hagyjalak.
Elmentem dolgozni.
Négyéves voltál.
És magamra hagytál egy szombati napon.
Meg a többin.
Nagyon jól viselted. Tök jól sikerült.
De aztán megváltoztak a dolgok.
Jövök érted!
- Semmi baj! Semmi baj! - Apa eljött hozzám.
- Csak egy álom volt. Csak egy rossz álom. - Miért nem vitt el magával?
Feküdj vissza aludni, kicsim!
Hány éjszakán át Ölelkeztünk szorosan, szorosan, szorosan
Békés és boldog volt minden
Megkérdeztelek, milyen nap volt, amikor eljött érted.
„Mesés nap”, mondtad.
Várjunk csak!
Azt akarod mondani, hogy apám valóban eljött értem?
Igen.
És hogy az… nem is rémálom volt…
Nem, hanem emlék. Nem álom.
Igen.
Mi történt?
Még időben hazaértem, és elküldtem.
Miért?
Mert beadtam a válókeresetet.
Apollo!
- Én… - Miért akartál elválni?
Jó ember volt!
Romantikus. Vicces.
De a házasság egy maraton, és az apádhoz hasonlóak
- nem nagyon bírják a kiszámított tempót. - Ez meg mit akar jelenteni?
Van kaja a hűtőben? Be van vetve az ágy? Ki vannak fizetve a számlák?
Két hónapos voltál, de már bölcsibe kellett adjalak,
hogy visszamehessek dolgozni.
Tudod te, milyen érzés a két hónapos fiadat idegenekre bízni?
Inkább, mint magára hagyni a négyévest.
El kellet hagyjam, hogy életben maradhassunk.
Szóval, nem ő lépett le?
Azta!
Én apa lettem, és megcsináltam mindent,
amit egy apának kell. Vagy amiről azt hittem.
- Végig improvizáltam. - Apollo!
És el is csesztem a dolgokat, ha már itt tartunk.
- Apollo! - Látod, mi lett belőle, Anya!
Mindez egy 30 éve hozott, elbaszott döntésed miatt!
Mindent megtettem. Ennyire futotta.
Anya, miért nem engedted, hogy az életem része lehessen?
Nem értem.
Vigyázhatott volna rám szombatonként. Nem?
Még csak beszélnetek sem kellett volna egymással!
Nem egy barátom nőtt fel ilyen családban!
- És én rohadtul irigyeltem őket! - Képtelen voltam.
Szörnyetegnek éreztem magam!
Mintha valami baj lenne velem!
Hogy juthatott eszedbe ilyesmi?
Mer' apám egy szó nélkül lelépett!
Mi mást gondolhattam volna azon kívül, hogy csalódott bennem,
vagy hogy valami baj van velem?
Mindez azért, mert hoztál egy döntést, ami neked megfelelt!
Itt a temető címe.
Menj el Brian sírjához!
- Köszönöm, atyám! - Vigyázzon magára!
Hagen atya?
Csak Jim.
Könnyen idetalált?
Persze. Itt lakom a saroktól nem messze.
- Nézze, én… - Jöjjön inkább…
Egy vallomással kezdeném:
tudom, ki maga.
Emma, a felesége, itt akarta megkereszteltetni a fiát.
Látszott rajta, hogy van valami baja, de soha nem gondoltam volna…
- Talán segíthettem volna rajta, ha… - Figyeljen, hallgasson ide!
Nem maga tehet róla, oké?
Van itt egy papír, amit alá kéne írnia. A próbaidőmhöz kell.
Persze, szívesen, de nem lehetne a gyűlés után?
Üdvözlöm az újonnan érkezőket!
Örülök, hogy ránk találtak. Igen.
Egy netes fórumon olvastam róla.
Pompás.
És csatlakozik is, vagy csak rajongó?
Én rajongó vagyok.
Remek, Julian. Én is.
Alice vagyok, mellesleg.
A bemutatkozás valahogy lemaradt.
- És… - Szia, Alice!
Most folytassuk a… Uram? A gyűlés alatt kapcsolja ki, kérem!
Bocs, csak gondoltam, rajongó leszek most rögtön.
Kikapcs. Bocs!
Remek! Menjünk körbe,
és mutatkozzunk be egymásnak!
Nem muszáj megszólalniuk,
de szeretnénk mindenkit megismerni. Aki itt van, túlélő.
Apám esténként olvasott nekem.
Kösz, Apollo! De először menjünk körbe, és…
- „Egy gyerek maga a megvalósult álom.” - Oké.
„De az álom a tündérek kedvenc tápláléka.”
„Az ablaknál nézték, ahogy aludott.
Egy gyermek”…
VAN VEVŐM A KÖNYVRE.
Miért olvas valaki ilyen rémisztőt a fiának?
Láttam a lányom a számítógépen.
Odafordultam…
Bekapcsoltam a gépet, és ott volt.
A kisbabám. Csak egy kép róla, ahogy a nagyszüleivel a parkban játszik.
De ki fotózta le?
Beléptem a Gmail-fiókomba, és egy hirdetés fogadott:
„Jim, szerintünk megérdemelsz egy Costa Rica-i vakációt.”
Azon tanakodtam, honnan tudták, hogy szeretem, ha Jimnek szólítanak.
Mert a keresztnevem Francis.
A fotót egy lakás ablakából készítették.
Minek fotózná bárki is a gyerekemet a magasból?
Más képek is voltak.
Más helyeken, más napokon.
Küldtek sms-t, emaileket,
de amint megmutattam volna őket Garynek, eltűntek. Törölték mindet.
Ki képes ilyesmire?
Hál’ istennek ezt rögtön kinyomtattam, amint megláttam.
Ez az egyetlen bizonyítékom.
De minél többet néztem, annál erősebb lett bennem egy érzés.
Az a kislány a fotón nem az én lányom.
Nem Monique.
Elmondtam Garynek is. Vajon hogy reagált?
Hogy vegyem be a gyógyszereimet.
Segítségre volt szükségem.
Az anyáknál találtam rá.
A Bölcseknél.
Cal elmondta, hogy szerezhetem vissza a gyerekemet.
Cal elmondta, mit kell tennem.
De nem tudom, képes leszek-e rá.
Az a nő meg fogja ölni a babáját!
Megöli a babáját,
és ha nem tesznek semmit, hogy megakadályozzák,
- most nem mondhatják hogy nem tudták! - Ez nem gyerek!
- Ez nem gyerek! Ez nem gyerek! - Oké. Oké, nyugi!
- Apollo, várj! - Ez nem gyerek!
Ne!
Hé, várjon!
Baszki!
Hé! Hadd ne kergessem már!
Ez nem gyerek.
Ez nem gyerek!
Haver, fürge vagy, hallod!
Én meg nem vagyok formában.
William vagyok. William Wheeler.
Patrice küldött. Patrice Green?
Megvenném a könyvet.
Akkor vegye meg, bassza meg!
Vegye meg! Mi szüksége van rám?
Baszki! De most komolyan!
Nézze, sajnálom!
Patrice mondta, hogy jöjjek ide.
Őt küldje el a picsába!
De…
Nagyon kell az a könyv!
Kihívták a zsarukat.
Elég nagy rumli volt odabent.
Jól van? Zaklatottnak tűnik.
Meghívhatom vacsorára?
Nem.
De egy kávéra simán.
Ma reggel hosszan beszéltem Patrice-szal telefonon.
Irakban is szolgált.
Igen.
Nyilván megköszöntem a szolgálatát.
Ó, azt nagyon imádja.
Finom ez a fánk.
Oké, őszinte leszek magával.
Két kedvenc könyvem van. A Ne bántsátok a feketerigót! az egyik.
Mondja, hol talált rá? Honnan van?
Mesélje el, hogy történt!
Hát, egy riverdale-i pince mélyén, a hetedik penészes dobozban.
Gondoljon csak bele: mi van, ha feladja a hatodiknál?
Miért tennék ilyet? Van egy fiam, és…
Ó, nekem két lányom van. Higgye el, megértem.
Mutathatok egy képet?
Az a kislány a fotón…
- Ó, basszus! - Nem az én lányom.
- Mi ez? Hé! - Semmi.
Nem Monique.
Elmondtam Garynek is. Vajon hogy reagált?
Nézze, nem tudom, miért vettem fel.
Hogy vegyem be a gyógyszereimet.
- Sajnálom, kitörlöm. - Ne! Várjon!
Segítségre volt szükségem. Az anyáknál találtam rá.
Az „Anyáknál”.
A Bölcseknél.
Cal elmondta, hogy szerezhetem vissza a gyerekemet.
Cal elmondta, mit kell tennem.
De nem tudom, képes leszek-e rá.
Hülye szokás. Sajnálom!
Tényleg.
Ki az a Cal?
Nem tudom!
Aztán mondott valamit a Bölcsekről.
Hallotta már ezt a nevet?
Mit jelenthet?
Már hallottam ezt a nevet.
Mi van?
Egy könyvben szerepel.
Itt ez áll:
„A falvakban minden esetben találtak egy-két Bölcset.”
Kik ezek? Mit… Mit mondanak róluk?
„Bölcsek.”
A BÖLCSEK A MODERN MITOLÓGIÁBAN
„Boszorkányok.”
Figyelmeztettek, hogy ne menjek, de nem hallgattam rájuk.
Hát persze hogy nem.
Amint leesik a csuklómról a fonál, a három kívánság valóra válik.
Le ne vágd!
Nahát, tartósnak tűnik.
De én vagyok Apollo isten.
Óvatosnak kell lennünk, hogy mit kívánunk.
Emma, mellettem mindhárom kívánságod valóra válik.
Boszorkányok.
A feliratot fordította: Varga Attila