AUTSAJDER
Fixed by: BOTANICMAN
Nedostaje nam stolica. -Ne želim je u kući.
Pa gde je onda? -Iza kuće.
Do sledećeg odnošenja smeća.
Osim ako ti ne želiš da je odneseš na otpad.
Onda ćemo na večeru zvati prijatelje samce.
Već sam naručila zamenu.
Kažu da ćemo je dobiti do kraja nedelje.
Onda je rešeno. -Da.
I dalje spava? -Mislim da ne.
Čuo sam kretanje na prednjim vratima.
Dakle, nema je? -Mislim da ne.
Ne razumem. Zašto bi rano ustala
u gradu u kome ne zna nikoga?
Kako će da se kreće po gradu?
Kuda je mogla da ode? Razgovarao si s njom?
Bio sam u krevetu.
Kamo sreće da jesi. -Odrasla je devojka.
Znam, Ralfe. Samo kažem.
Moram da idem.
Hej, je l' ikome do toga da radi?
Dođavola! Ko je?
Ćao, Haui. Glori je.
Hej, Glori, izvini.
Neko mi je ukrao igračku. Kako si, mala?
Pa znaš... -U stvari, ne znam.
Danas se vraćam na posao. -To je dobro.
Da, sve je manje hrane u ostavi.
Slušaj, jesi li razmislila o tužbi?
Još ne mogu da odlučim.
Ne, u pravu si. Prošle su tek tri nedelje. Nema potrebe za žurbom.
Kad god budeš spremna. -Hvala, Haui.
Kuda ćeš?
Idem da radim. Mama mora napolje.
Zašto? -Ostani s nama.
Rado. Zvaću vas što više budem mogla, važi?
Da li će ljudi biti zli prema tebi? -Zašto bi bili?
Slušajte, ima mnogo dragih ljudi u gradu
i prodaću kuću nekome od njih.
Srećno, mama.
Hvala. Volim vas.
Hvala, Drina. -Naravno.
Zbogom, ljubavi moje.
Nastavite da crtate. -Uživajte u danu.
Koliko daleko je štala?
Smeju se u Njujorku, smeju se u San Francisku,
ali neće se smejati kad se otvore usta pakla i usisaju...
Džek, koliko ima do štale?
Znaš, i dok sam bio mali nisam verovao ni u šta.
Ni u Boga, ni u đavola.
Deda Mraza.
Supermena. Strašilo. Ništa od toga.
Ali sad verujem.
Jebeno verujem da ima nešto
što je gore od ičega što mogu da zamislim.
S pravom veruješ.
Šta je to?
Vampir?
Sotona?
Džoker? Griža savesti?
Ne znam.
Koliko je staro? -Ne znam.
Moje starosti? Veka?
Pre Velikog praska?
Jesi li samo jedan, ili postoje i drugi?
Ne znam. Žao mi je.
Reći ću ti ono što ja znam. Znam da sam kao onaj jadni gad Trejsi
o kome si pričala sinoć.
Tip je izazvao šestoricu snajperista jer je samo hteo da umre.
Dakle, pitanje.
Da li će mi se to desiti?
Ne ako se ja pitam.
Ne ako mogu da ga pronađem i razotkrijem.
Zato ćeš me odvesti u štalu
i pokazaćeš mi šta je tamo pa ćeš me pustiti
da mogu da uradim ono što moram da ga zaustavim.
Znaš da hoću da ti pomognem, zar ne?
Skreni u onu ulicu.
Dobili ste Holi Gibni. Nisam tu,
ali ostavite podatke
i javiću vam se što pre.
Holi, Ralf Anderson opet. Možeš da mi se javiš?
Hvala, June. I dalje ću zvati.
Ovde Džek Hoskins. Nisam tu. Ostavite poruku.
Džek, javi se, važi? Ralf ovde.
Tražim Holi Gibni, ženu koju si sinoć upoznao.
Pa... Pozovi me.
Ne, Haui. Ako se pojavi, neka me pozove.
Ne, sad ga zovem.
Ralfe, nisam se čuo s Holi, ali jesi li razgovarao s Džekom?
Ne javlja se. Zašto?
Izgledalo je da postaju bliski sinoć.
Ne znam da li si primetio? -Jesam.
Bio joj je jedini prijatelj u sobi.
Istina. -Ne javlja se.
Ona se ne javlja.
Nađimo se kod njega. Važi? -Krećem.
Hej, Klode.
Dao sam ti bonus za odlazak.
Nisi morao.
Svaki put kad bi me mama ostavila u sirotištu
da ode sa sledećim usranim dečkom,
dala bi mi kovertu pa...
Valjda sam tako odgajen.
Ti si bar dobijao lovu.
Kad bih ja otvorio svoju, izleteli bi moljci. Hvala na ovome.
Dakle, šta ćeš sa sobom?
Ne znam. Možda ću da se vratim na Harvard.
Dovršiću doktorat u atomskoj neurohirurgiji.
Šaljivdžija.
Ne osećam se dobro.
Ovo mesto može tako da deluje. -Dobro, druže.
Još jednom hvala.
Vidimo se. -Da.
Zašto ja? -Šta?
Zašto je odabralo mene?
Ta stvar...
Privlači je bol.
Bol joj je kao vino.
Zato ti.
Činili su ti nažao celog života.
Ne znam ko ili koliko puta.
Moja majka, za početak.
Koliko psihijatara treba da promene sijalicu?
Jedan. Ali sijalica mora da želi da se promeni.
Pokazaću vam glavnu sobu.
Gleda na jug i ima divan pogled.
Baš je lepo.
Izvinite. Kuhinja je ovuda.
Svi ovi kućni aparati su uključeni u cenu. I ovo mi je super.
Zgodno ako želite da napunite veliki lonac za testeninu.
Svi podovi su originalni parket. Isto je sa kupatilima.
Kakve su škole? -Među najboljima u okrugu.
Dobar sportski program? -Naravno.
Da, to sam ja.
Molim? -Gđa Teri Mejtlend.
Frankenštajnova mlada.
Dajem sve od sebe, a vas dvoje razmišljate
kome ćete od prijatelja prvome da kažete za mene.
To nije pošteno. -Ovako ćemo.
Ako potpišete ugovor za ovu rupu,
možete da izvadite kamere,
a ja ću okretati glavu i pljuvaću gvakamole.
Dosta je bilo.
Čekajte da pogledate gostinjsku sobu.
Hoćemo li da provalimo?
Hej, June. Da.
Nije dobro. Trebalo bi da izdamo poternicu za njenim autom i...
Ne znam šta se desilo, ali ako su zajedno,
trebalo bi da ga smatramo naoružanim i opasnim.
Da.
Nadam se da je to njegova, a ne njena krv.
Da.
Hej, Alek. -Holi je nestala.
Šta? -Mislimo da je s Hoskinsom.
Kako znate da su zajedno?
Razumna sumnja, s obzirom na to što znamo.
Možeš li da nam pomogneš? -Vidi...
Danas sam zatrpan sastancima.
Zvaću te kad uhvatim vremena.
Hauarde, ti si je uvalio u ovo. -Brine vas Džek Hoskins?
Sinoć ju je gledao kao da je uslišenje njegovih molitvi.
Možda se negde igraju.
'9 raju?
Dođi ovamo i vidi krv svuda
pa ćemo pričati o igranju.
Zvaću te čim... Alek?
Šta te je nateralo da radiš za njega?
Ne mnogo.
Malo donošenja hrane, malo šopinga.
Malo špijuniranja.
Zašto me nisi sprečio da odem na sastanak juče?
Da kažem svima sve što znam?
Nego si me odveo tamo i upijao svaku moju reč.
Čak si se zauzeo za mene.
Gledaj na šta te to tera.
Gledaj put, molim te.
Stvarno sam se nadao da ćeš mi reći više nego što jesi.
Hej, Ralfe. -Hej.
Kako je Džerom? -Dobro.
Kako si ti? -Dobro.
Izvini, sačekaj trenutak.
Lepo je napolju.
Šta je?
Hoću da pričam o Džeku. -Šta je sad uradio?
Mislimo da je odveo našu detektivku Holi Gibni.
Kako to misliš, odveo?
Nisam siguran, ali vi ste bliski, zar ne?
Jesi li primetila nešto u poslednjih nekoliko dana?
Nisam ga videla od krštenja.
Ti si isto bio tamo.
Sećaš li se kad si izašla za njim?
Zašto ne želiš da držiš mog sina?
Da. Pitala sam ga zašto ranije odlazi.
Šta ti je rekao?
Uobičajena Džekova sranja.
Nešto zaboravljaš da mi kažeš?
Pitaš me da li krijem nešto od tebe? Kako to, Ralfe, jebote?
Ne. Pitam da li ti je neko pretio.
Ko? Džek?
Dobro, Ti. Pozdravi porodicu.
Hej, Ralfe.
Kad se vratim s porodiljskog,
prebaciću se na računarske zločine.
Ne!
Zašto? -Ne znam. Beba.
Mislim da više ne mogu da trpim horore.
Nije kao da više neću biti policajka...
Nadam se da ćete naći Džeka.
Džek nije dolazio nekoliko dana. Ne žalim se.
Kad je bio ovde, je l' izgledao čudno?
Čudno? Tip je hodajuća granata spremna za eksploziju.
Da nije vaš, davno bih mu zabranio da dolazi.
Jesi li radi Klod danas? -Dao je otkaz.
Jesi li rekao šta planira?
Da se vraća na faks.
Ako se čuješ s Džekom, pozovi nas.
Dobro. -To je bio Jun.
Potražio je Holin mobilni. -Našao ga je?
Da. Pogodi čiji mobilni je takođe tamo?
Džekov.
Idu južno po starom 22.
Prošli su Bartlou i Poup, dva grada bez semafora.
Zaustaviće ih? -Ne, mislim da ih stignemo.
Neću da ih preplašim. -Sranje. Idemo.
Šta radiš? -Moram u toalet.
Samo izdrži. -Ne mogu.
Skoro smo tamo. -Moram sad.
Treba ti torba da pišaš?
Moram da uradim još nešto.
Šta?
Reci mi ili možeš da pišaš po sebi.
Nemoj da moram da ti crtam.
Pokriću uši. Šta? -Imam menstruaciju.
Mogu li da pozajmim tvoj mobilni? -Zašto?
Moj će se ugasiti.
Holi! Ja imam ključeve.
Sranje!
Dugo vremena znaš Hoskinsa, zar ne?
Ima li ovo smisla? -Nije mi baš drag.
Da, ali ovo...
Smatramo da je oteo nekoga.
Da. Tako je. -Dakle, zašto?
Otkad sam stigao na mesto ubistva Frenkija Pitersona,
ništa u životu mi nema smisla. Ja...
Ne mogu da povežem ništa ni sa čim.
Jedno leto kad sam bio dete,
proveli smo par nedelja na jezeru.
Izgubio sam se u šumi.
U jednom trenutku se igram s bratom i ostalima,
u drugom sam sam i ne umem da se vratim.
Onda je postalo mračno i hladno.
U 4 ujutru su me našla dva lovca.
Bili su u potrazi. Moji roditelji, policija, rendžeri.
U ovome je stvar.
Pre nego što su me našli,
čuo sam nešto kako me doziva. Dva puta.
Umislio si to.
Da, to su mi i tada rekli.
Ali to se nije desilo. Bio sam nevaljalo dete.
Prokleto nevaljalo.
Ali čuti šta god to bilo kako izgovara moje ime...
Do danas me ništa nije tako prepalo.
Da.
Možda će te tužiti.
Zašto tačno? -Emocionalnu patnju.
Nije trebalo da ti dam da se vratiš. Prerano je.
Kao da će postojati pravo vreme.
Verovatno neće.
Mogu da zovem druge agencije,
ali ne mislim da će drugde biti drugačije.
Moram da zarađujem. Skoro smo bez novca.
Da sam na tvom mestu, prodala bih kuću.
I kuda da odem? -Bilo kuda.
Tebi i devojčicama treba novi početak.
Ne. Teri i ja smo podigli porodicu u toj kući.
Neću to da radim devojčicama. Ostajemo.
Dobro, ali ako se predomisliš,
obećavam da ću ti dati najbolju moguću cenu.
Hvala.
Znaš šta? U pravu si.
Ni ja im ne bih dala da me isteraju iz grada.
Ne posle svega što su ti priredili.
Hej, Glori. -Idemo da ih tužimo.
Koga želiš da tužiš? -Policiju, za početak.
To se podrazumeva. Koga još? -Ti reci meni.
Kancelariju tužioca, okružni zatvor.
Bili su odgovorni za Terijevu bezbednost na putu do suda.
A na sudu?
Okružni sud.
I oni neka plate.
A pojedinci? Hoćeš i njih da tužiš?
Daj da razmislim.
Slušaj, kad krenemo s tim...
Blagajnik je bio na mobilnom i imao je slušalice.
Nije ništa video, ni čuo. Imaš li ti nešto?
Jasno je kuda je auto odjurio. -Dobro.
Auto je otišao. Ne znamo čiji.
Imamo ovo. -Da.
Sablo kaže da ovde prestaje signal mobilnog.
I njen je. Dođavola!
Mrtva je?
Kako da odgovorim na to?
Šta ti instinkt kaže? -Da jebeno ne znam.
Možemo da potražimo auto,
ali ima 90 minuta prednosti pa...
Ionako će nas zameniti ovde.
Trebalo bi da im kažemo sve. -Sablo već jeste.
Pobrinimo se da im ne promakne ovo pa idemo.
Jebote!
Ima li koga?
Vrata su bila otključana.
Prvo sam mislila da mi je saveznik pa nisam obraćala pažnju
kad je rekao da hoće da mi pokaže nešto u štali.
Onda sam mu videla ranu na vratu.
Onda sam pomislila da me dovodi
kao što je Trejsi Pauel doveo one sestre u Dejtonu.
Ali pomislila sam da ne. Hrani se samo decom.
Ali ako je dovoljno gladan ili očajan...
Na kraju sam zaključila da me vodi na neko mesto
da me eliminiše.
Džek se mučio s tim.
Ali nije imao izbora.
"Đavo me je naterao." -Đavo ga je naterao, da.
Povreda na njegovom i Trejsijevom vratu... Tako ih kontroliše.
Ulazi im u um, centar za bol, sećanja,
i duše.
Ugnezdi im se u glavi i gleda kroz njihove oči.
A ti jadni ljudi... Jednom kad uđe,
slobodu mogu da iskuse opet samo kroz smrt.
Jesi li ti Džek ikako napomenuo kuda ide?
Tamo je gde ta stvar želi da bude.
Hej!
Poslednja stvar. Jesi li ranije videla ovog čoveka?
Ne, ali...
Ali?
Ne.
Zadrži to. Za slučaj da se nečeg setiš.
Tražim Holi Gibni.
Da, trebalo je prvo da pozovem. -Šta radiš ovde?
Dođavola! Prevarila si me!
Opako priča. -Da.
Izdali su poternicu za njim.
Policija osmatra stan i auto.
Za sad ništa. -Da.
Štos sa štalom u koju ju je navodno vodio...
Benzinska pumpa gde je pucao
je dva sata u suprotnom smeru.
A njegov mobilni? -Ugašen.
To mi nije jasno. Na kraju svega,
zašto bi uopšte hteo da je ubije?
Mislim da ti je rekla zašto, ali nisi hteo da čuješ.
Ne deluje mi ludo. Čudna je, ali nije luda.
Neko je danas hteo da je smakne.
Nije se ni raspakovala i neko je želeo da je se reši.
Pokazao sam joj sliku Kloda Boltona.
Samo sam je pitao da li zna ko je.
Šta je rekla?
Nikad ga nije videla, ali izgledao joj je poznato.
Ne kao da krije nešto, nego kao da nije sigurna.
Hvala. Hvala na tome.
Stavljaš joj ideje u glavi više nego što to sama radi. Cenim to.
Ovo je razlika između nas.
Tebi treba sve ovo da nađeš neki smisao s kojim možeš da živiš.
Ja samo hoću da se završi.
Javi se ako ga nađete.
Ralfe, hoću da znaš
da sam i ja istraživao Hita Hofstatera otkad sam sreo Holi.
To me je odvelo do Terija Mejtlenda
i svega drugog što ste istraživali.
Dobro.
Hoću da kažem da se nadam
da mogu da budem deo ovoga s vašom ekipom.
Ja sam dobar detektiv. Bio sam.
U čemu je razlika?
Ali se nikad nisam stideo da zasučem rukave
i uprljam ruke.
Hej! -Ti...
Znao si.
Da postoji sličnost između tog crteža i Boltona? Da, jesam.
Jesi li istina da je Terijeva verzija ogrebala Kloda?
Da, jeste. -Kad? Zašto mi nisi rekao?
Nakon što sam ti juče rekla
kako je Terija ogrebao Hofstater,
koga je ogrebala Marija...
Kaneles? Da. -Pa zašto nisi ništa rekao?
Ne, ne možeš više da radiš ovo, Ralfe.
Šta to?
Da se ponašaš da je razumno i racionalno
ignorisati sve što je nerazumno i iracionalno,
a što ti se događa pred nosom.
Ako hoćete da zaustavite ovo, sredi svoj ego.
Ako ne želiš ili ne možeš to da dozvoliš,
onda se pomeri s puta.
Jer trenutno stojiš svima na putu.
Znam da je ovo smetnja i žao mi je što ovako zovem,
ali ne bih da nije hitan slučaj.
Hvala. Dolazim za sat vremena.
U šta verujete?
Molim? -Bog. Verujete li u Boga?
Znaš da moja lična uverenja nisu važna, zar ne?
A raj i pakao? Verujete li u postojanje toga?
Dobro. A zlo?
Verujete li u koncept zla?
Kad čujem zlo, pomislim na srednji vek.
Dobro, ali...
Verujete li u njega?
Verujem u uzrok i posledice i medicinska istraživanja.
Dobro, za vas,
bilo koja vrsta negativnog ponašanja
plod je lošeg vaspitanja,
loših gena ili hemije u mozgu, zar ne?
Za vas ne postoji
zlo bez racionalnog objašnjenja.
Da sam želeo da budem vudu doktor, studirao bih vudu.
Reci mi šta se događa. Rekao si da je hitno.
Da, nešto se događa,
što se razvija i što je...
Što je...
Previše je za mene.
Ralfe, moraš da budeš precizniji.
Znam da patiš. Vidim to.
Ali moraš da mi daš nešto ili inače...
Dobro, dobro. Gledajte...
U nekim crkvama kažu da moraš pustiti sve da bi pustio Boga u sebe.
A ovo je više poput:
Moraš pustiti sve kako bi...
Pustio...
Nešto u sebe.
Znam kako ovo zvuči. Zvuči ludo, ali nisam lud.
Ali ne mogu da kažem ništa više o tome. Samo to.
Žao mi je, Ralfe. -Da.
Ako nećeš da mi kažeš, žao mi je.
Da, i meni je žao. Verujte mi.
Ali reći ću ti ovo.
Sve što znamo i razumemo o svetu ovih dana...
Mnogo više toga ne znamo i možda nikad nećemo.
Pomaže li ti to?
Holi! Ja imam ključeve! -Sranje!
Fixed by: BOTANICMAN