DRAGOSTE MODERNĂ
Pare o slujbă dificilă.
Aș prefera de o mie de ori
să mă duc într-un spital de nebuni din anii '50
decât să lucrez la Controlul de Securitate.
„Din anii '50”?
Ai prefera să primești tratamentul complet al lui Frances Farmer
decât să zici lumii să-și scoată cremele din bagaje?
Sincer? Da, aș prefera.
Ai fost în aeroport în ultima vreme? Oamenii sunt oribili.
De cât timp locuiești în cartierul ăsta?
Ce drăguț e aici!
- E drăguț, așa-i? - Da.
Locuiesc aici de doi ani și înainte am stat în Astoria.
- Nu era la fel de drăguț? - Era în regulă. Se putea sta.
Te superi dacă ne oprim puțin?
Am auzit de cartea asta, tu sigur ai citit-o deja.
E vorba despre niște fete de la o școală privată din Anglia, cred.
Sau poate din Noua Zeelandă. Am uitat.
Dar se duc la un picnic
și profesoara lor e lesbiană, cred, sau cel puțin...
toată lumea crede că e lesbiană.
Și e cu niște eleve.
Noroc.
Renunți la slujba de chelneriță și la New York
- ... ca să predai sport? - Mă reprofilez.
Aș preda box, dar nu trebuie să lovesc pe nimeni.
Are sens?
Înveți cum să lupți, fără să pui în aplicare efectiv.
Robbie, de ce n-o iei pe asta?
- Nu e ca-n Karate Kid? - Da.
Amuzant. Mulțumesc.
E adorabil. Îți spun, e foarte drăguț, foarte amuzant.
- Încearcă doar. - Da, dar...
Doar o întâlnire.
O întâlnire?
CUM ÎȚI AMINTEȘTI DE MINE?
Unde l-ai cunoscut?
Prietenul meu e coleg cu prietenul lui și ne-au combinat.
I-am văzut poza, nu e o întâlnire complet pe nevăzute.
- Și? - E drăguț.
Da, arată bine. Este...
Nu se potrivește cu panoul obiectivelor?
Nu panoul obiectivelor e important, Judie.
N-ar fi trebuit să ți-l arăt.
Important e că mă expun.
- Citește-mi lista din nou. - De ce?
- Mă calmează. - Faci mișto de mine.
Citește-o.
„Mai mare decât mine cu cel puțin opt ani. Mai înalt decât mine. Bărbie puternică.
„Să semene cu Alexander Skarsgård din Marile minciuni nevinovate.”
Dar să nu fie abuziv.
Uimitor.
O listă pe care ar putea-o scrie doar un tânăr de 22 de ani.
Îți admir obiectivele, totuși. Ține-o tot așa, dragule.
Sunt prieten cu colega de vizavi, dar, în afară de ea, nu.
- Deci îți place să lucrezi acolo? - Mă întrebi dacă e slujba mult visată?
Nu. Dar trebuie să mă mulțumesc cu ea, măcar până reușesc cu scrisul.
Da, exact. Leo mi-a zis că ești scriitor.
Ce mișto! Ce anume? Romane sau...
Scriu scenarii.
Am aflat că există o mare diferență între a scrie un scenariu
și a reuși să-l produci.
Încă încerc să-mi dau seama cum să fac trecerea asta.
Am senzația că o să reușești foarte bine.
Mulțumesc.
Noroc.
Scuze.
Răspunde, dacă trebuie. E-n regulă.
Nu e important. E sora mea, Natalie. O sun mai târziu.
- Înțeleg unde... - Nu te-ai luptat niciodată.
- Cum ai putea să predai box? - Ba m-am luptat. Știu să mușc.
Unde te-ai luptat, într-un magazin de haine?
Să vă ia naiba!
Sunt prieten cu colega de vizavi, dar, în afară de ea, nu.
Deci îți place să lucrezi acolo?
Nu știu.
E destul de plictisitor. Dar tu?
Îmi place să predau. Ador asta. N-am crezut,
dar, după doi ani la Teach for America, mi-am zis:
„Asta îmi doresc să fac.” Sunt mândru de asta.
Foarte mișto.
Dacă pot să te întreb, tu ce vrei să faci? Pe termen lung?
„Pe termen lung”?
Nu știu.
De fapt, știu, dar sună prostesc când spun cu voce tare.
Ba nu, poți s-o spui. Spune-o.
Poate după încă un pahar.
Scuză-mă. Poți să-mi aduci încă un pahar de vin alb?
Locuiești în cartierul Astoria, nu?
Nu-mi aminti. Vorbește mai încet.
Stai așa. Ce are Astoria?
Am prieteni acolo. E drăguț.
Nu acolo îmi doresc să stau.
E o subînchiriere și aș prefera să fiu în oraș.
Nu m-am mutat la New York să stau într-un cartier mărginaș.
Tu unde locuiești?
În Long Island City.
Scuze.
Mulțumesc.
Răspunde, dacă trebuie. E-n regulă.
Nu e important. E sora mea, Natalie. O sun mai târziu.
Da. În fine, e ficțiune.
Ea a inventat totul.
E uimitor că a reușit.
Mi-ar plăcea să citesc ceva ce ai scris tu. Cândva.
Da, sigur putem aranja asta.
Dacă nu-ți place să lucrezi în finanțe, schimbă-ți slujba.
Fă pașii care să te ducă unde vrei să ajungi.
Ai perfectă dreptate.
Nu spun că e ușor, crede-mă, dar cred că e...
Putem fi fericiți doar în măsura în care ne permitem.
Vorbești ca Oprah.
Da. Oprah și un psiholog foarte bun
m-au adus pe calea cea bună.
N-am ajuns încă acolo, dar măcar mă îndrept în acea direcție.
- Vorbesc prea mult. Îmi pare rău. - Nu.
Deloc. Eu doar...
mă gândeam ce bine arăți.
Ieși la multe întâlniri sau...
Dacă ies la multe întâlniri? Pe scurt, nu.
Puțin mai pe larg,
am ieșit dintr-o relație anul trecut și mi-a luat mult să revin în lume.
Trebuie să-ți respecți propriul ritm, nu?
Nu poți să te forțezi dacă nu ești gata sau nu ești interesat, nu-i așa?
Acum la ce te gândești?
Că ești și deștept.
Arăți bine și ești deștept, fără să conteze ordinea.
Într-a VII-a, Stacey Godek m-a făcut „sărăntoacă albă”
și am împins-o într-un suport de biciclete.
„Sărăntoacă albă”?
În ziua de azi ar trebui să folosim mai des termenul ăsta.
Ai dreptate.
Îmi pare rău. Te plictisim?
Nu. Tocmai ce mi-a scris tata.
Și îi scrii înapoi pe loc? Fiul Anului.
Îi place să știe ce fac. Iar mie îmi place că face asta.
Gata.
- Drăguț din partea ta. - Mulțumesc.
- Știi pe cine am văzut care arată rău? - Pe cine?
- Pe Shelly Leathers. - Nu se poate! Unde?
- Mergea pe strada Nouă, între spectacole. - Desigur.
Da, Fantoma nu i-a făcut prea bine.
E lefteră.
A împrumutat bani de la mine pentru un avort.
N-ai fost niciodată la The Pines? Cum e posibil?
N-am fost, pur și simplu. Nu cumva e... cu droguri?
„Cu droguri”? Doamne, nu!
Adică...
Dacă vrei droguri, atunci da, le găsești.
Poți spune asta despre orice local.
Poți să le găsești și la muzeu, dacă chiar le cauți.
Nu știu ce să zic despre asta.
- E totul în regulă? - Da. E doar sora mea.
Scuze. Mi-e greu să te aud.
Așa e mai bine?
Deci, ieși des la întâlniri?
- De ce întrebi? - Fără motiv. Pari sociabil.
- Un stricat? - Nu, deloc.
Ești doar...
Te pricepi să vorbești cu oamenii. Mai mult decât mine.
Da, sunt destul de sociabil. Încerc să fiu disponibil, presupun.
Vrei să ieșim de-aici? Am putea pleca.
Acum putem pleca.
Grozav.
Toby? Toby Dooley? Sunt Ford, de la Interlochen.
- Măi să fie! Ce mai faci? - Bine.
M-am mutat aici acum un an. Tu ce mai faci?
Și eu m-am mutat aici acum un an.
Nu-mi vine să cred că mi-a luat atât!
Ce interesant!
... a încetinit pe FDR, pe direcția spre sud,
deoarece există o mașină avariată pe banda dreaptă.
- Doamne, îmi cer scuze. Eu sunt Toby. - Toby, el e Ben.
Salut. Ați fost în tabără împreună?
- Da! - Da!
A fost mai mult decât o tabără.
A fost o experiență complet transformatoare ca tânăr.
De acord. Am luat parte la producția Casa Bernardei Alba,
care mi-a influențat înțelegerea marionetelor.
Acum, de câte ori văd o marionetă,
îmi zic: „Bag mâna în ea sau trag de sfori?”
Fiindcă asta face marioneta.
Mai este și teatrul Kabuki.
E o nebunie că există atâtea tipuri! O să plec.
NATALIE - VINERI, 24 MAI ACCEPTĂ - RESPINGE
Sună-mă când ai timp.
Sau, dacă asculți mesageria vocală, poți să suni înapoi.
Și chiar ar trebui.
- Unde ai fost? - Scuze, eram... Ce s-a întâmplat?
Ți-am lăsat mesaje toată seara.
Îmi pare rău. Spune-mi doar ce s-a întâmplat.
Eram la petrecerea Deenei, tata frigea burgeri la grătar,
a terminat, mi-a întins tava și apoi s-a prăbușit, pur și simplu.
Ce a fost? Un atac de cord, un atac cerebral?
Încă nu sunt siguri.
Au făcut niște analize, dar încă așteptăm.
Ce vrei să spui?
S-a prăbușit. A căzut și era inconștient.
N-a scos niciun sunet de avertizare, a căzut, pur și simplu.
Doamne!
Devon și Michael au început să-l resusciteze, eu am chemat salvarea...
A fost îngrozitor.
Au folosit padelele alea pe el în curtea din spate.
L-au băgat în ambulanță și acum suntem la spital.
- Ar trebui să vin acasă. - Nu știu. Da?
E ținut în viață de aparate.
Așteaptă până mâine, când aflăm ceva.
- Nu vreau să aștept atât. - Atunci, vino acasă.
Bine, te sun după ce fac rezervarea.
Încerc să iau primul zbor.
Te iubesc.
Și eu te iubesc.
- Trebuie să ne întâlnim. - Scrie-mi.
- Bine. - Bine.
Dacă nu răspund, scrie-mi în continuare. Ben, mi-a părut bine să te cunosc.
Și mie.
- Da. - Da...
E o nebunie să dai așa peste cineva
pe stradă, după ce nu l-ai văzut ani de zile.
Îmi place! Doar în New York se poate întâmpla.
La dracu'! N-am telefonul la mine.
- Cum se poate? - Probabil l-am uitat la restaurant.
- Ne întoarcem după el. - Nu, e departe, sună.
Bine.
E a cincea oară luna asta când ți-ai pierdut telefonul.
E vreun strigăt de ajutor?
Da. Am nevoie disperată de atenție la mobil.
Și eu te iubesc.
Ce pot să fac?
Nimic.
Mulțumesc, totuși.
Vrei să vorbești despre asta?
Tatăl meu a avut un atac de cord sau... un atac cerebral.
E în comă, nimeni nu știe ce se va întâmpla.
Îmi pare atât de rău!
Trebuie să găsesc un bilet de avion.
Pot să fac eu asta.
Tu fă-ți bagajele și eu îți caut un zbor.
Unde ții calculatorul?
Nu contează. Folosesc telefonul meu.
Nici măcar nu știu de unde ești.
Pe ce aeroport vrei să ajungi?
Mă descurc cu asta.
N-ar trebui să fii singur, lasă-mă să te ajut.
Nu. Mă descurc. Mersi.
Nu trebuie să te descurci.
S-a întâmplat un lucru oribil. Lasă-mă să te ajut.
Nu e nevoie, de-abia ne cunoaștem.
Bine.
Dar tocmai ce...
Am făcut sex?
Da, tocmai ce-am făcut sex, dar asta nu înseamnă că ne cunoaștem.
Ai dreptate. Îmi pare rău.
Sincer, cred că ar trebui să pleci.
Bine. Lasă-mă doar să...
Nu m-aș mira...
Dacă ai chef, am bilete la un spectacol de la Brooklyn Academy.
Ce s-a întâmplat?
Tatăl meu e în comă.
Nu se știe ce-o să se întâmple, dar ar trebui să mă duc acasă imediat.
Da. Bine.
Cu ce pot să te ajut?
Ce zici de un bilet de avion?
Pot să fac asta. Arată-mi unde sunt calculatorul
și cardul și ți-l rezerv.
Poți să-ți faci bagajele. Sau vrei să faci un duș?
Sau ți-e foame? Pot să pregătesc...
Nu, e drăguț din partea ta. Mulțumesc.
Vino aici.
Îmi pare atât de rău!
Bine.
Scuze, am greșit cu ceva?
Nu, deloc.
Doar că...
O să fac un duș, totuși. E o idee bună.
Arată-mi unde ți-e calculatorul și îți rezerv un bilet.
Robbie...
Mă ocup eu de asta.
Tocmai ce-am avut o noapte grozavă. Dacă s-a petrecut chestia asta oribilă,
lasă-mă să te ajut cumva, te rog.
- M-am simțit foarte bine în noaptea asta. - Da.
Și ai dreptate, s-a petrecut ceva chiar îngrozitor,
așa că cel mai mult m-ai ajuta dacă ai pleca.
Te rog.
BEN - MĂ ÎNTREBAM CUM
ROBBIE, AM VRUT SĂ-ȚI MULȚUMESC PENTRU CĂ AI FOST AȘA DE
Terrance și Hailey sunt la localul Milk and Hops cu niște prieteni, mergem?
Ce prieteni?
Poate un tip gay foarte arătos pe care credem că ar trebui să-l cunoști.
- Doamne! - Hai, doar un pahar.
- Salutăm doar. - Ce-i rău în asta?
- Un pahar. - Un pahar.
Ce bine! Două pahare.
Ești bine?
Da, sunt bine.
Ce zi perfectă de toamnă!
Subtitrarea: Iulia Rolle
redactor Robert Ciubotaru