MODERN KÄRLEK
-Mr Hugh, kan du lägga dig på britsen? -Nej.
Gör du det för en slickepinne?
Genom hålet, mycket försiktigt. Så där ja.
-Hur mår John? -Bara bra, tack.
-Vad? -Det steg.
Jag skojar bara.
Jaså?
Doktor Curran? Jag har en mamma med en fyraåring med feber.
Jag vet att det är sent. Jag sa att jag skulle höra med dig.
-Men varför jag? -Du är den enda som är kvar.
Jag kan be henne vänta tills imorgon.
Det är nog inte så hög feber.
-Hur hög är febern? -Vänta.
-Trettionio. -Skit.
Skicka in henne.
Här är ett recept på antibiotika, så att du kan vara lugn i helgen.
Bara om febern inte går ner med paracetamol.
Jag finns här. Ring om du är orolig.
Du fick mitt nummer. Hej då, lilla vän.
-God kväll, Loreen. -God kväll.
Åh, nej, kom igen, tjejen. Kom igen nu.
Snälla.
Mitt liv är skit.
STARTHJÄLP
Vi måste sluta träffas så här.
-Jag kan inte sluta ringa dig. -Och jag svarar.
Jag har dig på snabbnummer.
Rätt åt dig som kör en 30-årig sportbil bara när du känner för det.
De här bilarna är till för att köras.
Jag tar bara ut den när vädret är fint. Taket läcker.
Öppna motorhuven.
Hur mår din mamma, Jerry?
Som vanligt. Det nya stället är trevligt för henne.
Hälsa henne. Säg att jag hälsar på i helgen.
-Dina besök betyder mycket för henne. -Jag gillar det.
Så, vad tror du?
Jag avskyr att säga det. Din bil är döende.
Hon behöver bara lite kärlek.
Hon är 40 år gammal. Hon är yngre än mig.
Och dig.
Ja. I människoår, kanske.
Men i bilår är hon för ung för att vara riktigt klassisk
och för gammal för att vara praktisk.
Hon har en medelålderskris. Jag ska ge henne lite Xanax.
Så, tyvärr måste den här bilen göra sin sista resa till skrothögen.
Aldrig. Du kan få dem friska igen.
Ja, och bli helt pank under tiden.
De bästa två dagarna du har med en vintagebil
är dagen du köper den och dagen du säljer den.
Allt däremellan är bara en hjärtesorg.
Du måste ge upp hoppet om henne. Hon är inte en av dina patienter.
Låt mig se om jag har en fläktrem.
På en serpentinväg Med suffletten nere
-Jag är hemma. -Hej, mamma.
-Var är du? -I vardagsrummet.
Har du ritat en bild av pappa som jag bad om?
Ja, och jag ritade dig och huset också.
-Gav du honom stora öron? -Ja, det gjorde jag.
Bra, låt mig se.
Jag gillar den bäst.
Det är du som plockar ett äpple från trädet, för sallad.
-Du är som Eva. -Äpple...
-Eva. Du är som Eva. -Nej.
-Bra gjort i din fantastiska målning. -Målning...
-Skål för tårtan och målningarna. -För min konstnär.
Vi får se hur jag kommer överens med hans föräldrar först.
-Ja. Visst. -Hur mår min syster?
Hon förstör köket när hon lagar en "tårta".
-Hej, syrran. -Hej, lillasyster.
-Skicka mig ett brev. -Jag skickar lite tårta.
Vad för slags tårta?
Okej. Måste springa.
Jag och Connor ska ta en drink. Skriv till mig. Älskar dig.
Jag älskar dig. Och jag vill höra mer om honom.
Skulle... Skulle du... Okej.
Gymmedlemskap, borta. Vi joggar istället.
Avgjort.
Vilket för mig till Triumphen.
Den kostar inget. Jag använder den knappt.
Jag har sett dina kreditkortskvitton.
Du spenderade 1 200 euro på reparationer och delar.
Går du igenom mina kreditkortskvitton?
Du gav dem till mig för våra skatter. Varsågod, förresten.
Ja, tack. Din båt, då? Du kan få några tusen för den.
Okej. Visst.
Åh, nej. Nej, nej.
Åh, kom igen. Kom igen.
Åh, älskling, inte igen. Snälla.
Snälla.
För tusan.
Jag ändrar mitt nummer tills du gjort dig av med den.
TILL SALU (086 814 6304)
Hallå?
Ja.
Ursäkta.
Ja, jag säljer den för femtusen.
Visst. Vi är hemma hela helgen om du vill titta förbi.
Ja? Okej. Jag sms:ar detaljerna.
Tack, hej då.
Kan ha hittat en köpare till bilen.
En till. Bra.
Du kunde ha sålt bilen fem gånger nu.
-Kaffe? -Ja.
Bromsarna tar långsamt. Du måste vara på din vakt.
Styrningen är kuggstångsdriven.
Bussningarna är ganska slitna, så det är som att köra en gokart.
Du måste fixa det om du köper den.
Men det gör du nog inte.
Du kan verkligen dina saker för att vara kvinna.
Du måste kontrollera ditt blodtryck,
för de här bilarna var designade för en yngre man.
Jag ber om ursäkt.
Det är bara det att min fru och mina döttrar har noll intresse.
Medan min son och jag skruvar varje söndag.
Min man lärde mig allt om den här bilen.
Jaså. Är han också en entusiast?
Han? Nej. Min första make.
Han köpte den här bilen som student.
Han sparade allt, jobbade två jobb i college.
Han såg till att jag förstod det innan han lät mig komma nära den.
Om du skulle gå ner till...
...4 700 euro, kan vi ha en deal. Vad tror du?
Verkligen?
Säkert att du vill sälja den?
Ja.
Vad gör den här högen av gammalt järn här?
-"Gammalt järn"? -Du får 10 pund för den.
Var inte dum. Det här var en gång en bra bil.
Är han som mannen som ska köpa din bil?
Nej, älskling. Det är den elaka skrotaren.
-Mannen som köper bilen är ganska trevlig. -Vad bra.
Säljer du din killes Prius?
Nej.
Jag funderar på att sälja Triumphen.
-Ja, den faller i bitar. -Säljer du pappas bil?
Inte förrän jag pratat med dig.
Jag kan behålla den åt dig, om du vill.
Det går sönder varje gång jag kör.
Jag måste punga ut med tusentals.
-Och vi har inget garage. -Jag antar det.
Går det bra för dig? Kom igen.
Jag skickade ett mejl.
Okej! Jag älskar den bilen. Ja, jag fattar det helt.
-Den ska inte falla i bitar på gatan. -Är du säker?
Ja.
Läggdags, Missy. Hej, tjejen.
Hej, Niall. Se på er två. Lilla apan.
Det här stället suger utan dig.
-Åtta nätter till. -Vilket påminner mig. Kom igen.
-Vad säger du? God natt! -God natt.
God natt, Shannon. Vi ses om några dagar.
Jag kommer och läser en saga för dig.
-Jag måste titta på The Crown. -Inte du.
Det kommer säkert att knocka mig.
Han tvingar mig att sälja.
Han har rätt. Det är det vuxna att göra.
Pappa sa att aldrig ge saker för stor innebörd.
Det är en bil. Det är vad vi gjorde i den som spelar roll.
Och de minnena finns kvar i oss för alltid.
Ja. Och den kanske inte blir såld.
För killen sa att han skulle återkomma,
han måste fråga sin fru, så den kanske inte ens blir såld.
Du förstår inte.
Det är 15 år tills vi skickar Melissa till college.
Jag kan föreställa mig vad du går igenom.
Men att skypa varje kväll och se varandra,
gör separationen svårare.
Telefoner var bättre.
Trots alla framsteg, bråkar 2000-talet med oss.
Jag pratade med min mamma en handfull gånger under fyra års college.
Det var bättre.
Jag vet inte. Hon kanske grät i smyg.
Hennes generation var mer robust.
Om jag saknar Melissa en procent mer än jag saknar Shannon,
-blir jag ett vrak. -Verkligen? Du visar det inte.
Vi kan inte båda vara gnälliga vrak.
Jag har inte gnällt en enda gång. Jag är bara så ensam.
Jag skulle aldrig visa flickorna det.
Jag vet.
Förlåt.
Gud, nej, gör inte så. Snälla, gör det inte.
Okej, förlåt. Jag bara...
-Försöker hjälpa till. -Förlåt.
Nej, du sa att du var ensam.
Jag försöker visa att du inte är det och du slår mig som en mygga.
Okej, jag ser dig. Du är precis där bredvid mig.
Jag tycker inte att man måste vara intim. Det är allt.
Om jag inte kan fixa dig med ömhet, vad är poängen då?
Fixa mig? Jag är ingen poplåt.
-Jag är inte trasig. Jag bara... -Vadå?
Du tvingar mig att göra nåt jag inte vill!
-Handlar det om bilen igen? -Ja! Kanske!
Det kändes hemskt att berätta det för Shannon.
Sälj inte... Jag försökte hindra familjen från att gå i konkurs.
-Men vi går inte i konkurs. -Herregud.
Allvarligt? Tänker du tjura?
Jag tjurar inte.
Jag tänker bara på andra saker vi kan spara på.
Och det var huvudnyheterna på Lunch Time Live på Radio Dublin.
Det är en vacker vinterdag här
och vi älskar förändringen i vädret.
Träden börjar äntligen skifta färg.
Ja, det värmer hjärtat.
Hallå?
Vi är överens, om du inte har sålt henne än.
Bra.
Frun säger att det blir den sista.
Hon vet hur länge jag har sökt efter en,
så hon gav efter.
Ja. Grattis. Det är en tidig julklapp till dig.
Kan du komma på lördag? Jag ska ha henne redo för dig.
-Går det bra med bankbetalning? -Ja.
Jag sms:ar detaljerna.
-Vi ses då. -Okej.
Shannon dejtar nån. Han är roddare.
Studerar medicin. Han ser bra ut också.
Men inte så bra att hon behöver beväpna sig.
Det är en personlig triumf att han kan bli läkare.
Hon kommer hem om fem dagar och jag kan inte bärga mig.
Niall och jag pratade om det häromdagen.
Vi är så delikata i vår generation.
Gråter vid skoldörren,
stödgrupper för mammor messar varandra om separationsångest.
Det är löjligt.
Niall visar inga känslor. Det är bara hans sätt.
Stora nyheter.
Jag säljer bilen och det krossar mitt hjärta.
Det är räkningarna, du vet.
Den blir äldre och jag blir inte rikare.
Jag kan inte prata med dig hemma eller på kontoret.
Folk kommer att tro att jag är galen.
Men här? Jag menar, vem bryr sig?
Jag kan känna din närvaro.
Jag får femtusen för den
och jag vet inte om du skulle döda mig för det,
men det är bra för vad den modellen kostar nuförtiden.
Jag vet att du lade mycket pengar på den.
Vi utnyttjade den verkligen, eller hur?
Jag glömmer aldrig den första dagen du dök upp i den.
Jag hade känt dig i ett år och tyckte att du var galen som köpte en sportbil.
Två panka studenter.
Äter vi lunch i matsalen eller ska vi in till stan?
Matsalen tar livet av dig.
-Så, stan. -Ja.
-Ska vi köra? -Ska vi vad?
Ska vi köra?
Ska vi ta bilen?
Vad?
-Har du köpt den här bilen? -Ja!
-Skämtar du? -Nej.
Varför köpte du en sportbil?
Tills jag klev in.
Åh, herregud!
-Får jag köra? -Nej.
Växla inte för tidigt. Vänta tills den når den röda linjen.
Ja.
-Det är bra. -Ska jag växla igen?
Visst, växla igen.
Där är den som bäst, vid 100 km/h.
Vi åkte överallt i den.
Mina damer, jag tar henne till 100.
Är ni redo med huvuddukarna?
Hon var vittne till allt det goda i mitt liv.
Ett av mina tidigaste minnen av dig är att du gillar Battenbergkaka.
-Du säger att jag uppfann det. -Att jag uppfann Battenbergkaka?
Nej, att jag uppfann det minnet.
Nej, jag älskar Battenbergkaka, den är som ett litet schackbräde.
Så varför klagar du?
För att det är äckligt, men jag gillar hur det ser ut.
-Du gillar färgerna. -Jag gillar rosa och gult.
-Är det ett ja? -Ja.
Förlåt! Gravid kvinna!
Sakta inte ner. Du har aldrig chansen att köra så här fort.
Du var en bra förare när du behövde vara det.
-Var försiktig. -Ja.
-Jag har henne. -Ja?
Jag tror att det bästa är om...
-Där. -Hej.
Vill du ha Joe Jackson eller Van Morrison, baby?
-Wiggles. -Van Morrison blir det.
-Hon vill ha The Wiggles. -Inte Days Like This?
Nej! Du vill ha Days Like This.
För vi har lyssnat på The Wiggles tio gånger i morse.
Du spelar musik som du gillar. Du måste fråga henne vad hon gillar.
Hon gillar The Wiggles.
Jag vill utsätta henne för bra musik så att hon får smak.
Det funkar aldrig.
Hon kommer att gilla motsatsen. Det är vetenskapligt.
Det är sant. Om vi vill att hon ska lyssna på Van Morrison,
borde vi spela Michael Bublé.
Vem är Michael Bublé?
Shannon älskade eftermiddagarna du hämtade henne i den.
Häftig farsa.
-Okej. Hej då. -Hej då.
-Ska jag köra? -Nej. Jag vill.
Okej.
De dåliga tiderna.
De verkligen hemska stunderna.
ÖPPENVÅRD
God jul.
-Det... -Har du den?
Nej.
-Vi fixar det. -Jag har den.
-Vi har den. -Släpp.
Jag är tacksam att vi firade den julen tillsammans.
Det går bra.
Jag då?
Shannon. Ja.
-Vi har ett träd med en apa i. -Ett sött apansikte.
Sjung en sång.
Ha en god jul
Låt ditt hjärta vara lättsamt
Du fryser aldrig. Jag fattar inte att du fryser.
Här.
Shannon hjälpte mig så mycket efter det.
Så gott hon kunde.
Jag ska laga middag ikväll.
Bra.
Vad ska du laga?
-Lasagne? -Okej.
Och ibland kunde hon inte.
Jag är rädd att jag inte kan prata så här med dig igen.
Tror du att jag kan det?
Tror du att det är som med meditation?
Kan man göra det var som helst?
Jag ska träffa Shannons pojkvän på semestern.
Jag vill berätta allt om honom.
Jag älskar dig och jag saknar dig.
Det gör vi båda.
Det finns inte en dag jag inte tänker på dig.
Det är hennes sång.
Jag är sen, förlåt.
Underbar.
-Har du bankkvittot? -Ja.
-Okej. -Så där ja.
-Tack. -Allt finns där, 47.
-Jag tror att jag måste... -Bromsarna är långsamma och...
Hon är seg mellan andra och tredje växeln.
Hon går som bäst... inte härikring.
-Tack än en gång. -Varsågod.
Nu kör vi. Vi ses!
Varför gick du inte sönder nu?
Jag sålde båten.
Bra, hur mycket fick du för den?
-Tre och ett halvt tusen. -Det är jättebra.
-Är du okej? -Ja, jag mår bra.
Det var helt rätt sak att göra.
Jag borde inte ogilla dig för det här.
Jag borde belöna dig för att du tänker på familjen.
Eller hur?
-Bilen höll mig tillbaka. -Vad menar du?
Den är som en tidsmaskin.
När jag sätter mig in i den, transporterar den mig bokstavligen
och...
...ibland pratar jag med honom.
Och du vet, jag är ledsen för det.
Vad menar du med det?
Det är som om han är där bredvid mig.
Det händer bara när jag är ensam.
-Varför sa du inte det förut? -Du får inte tro att jag är galen.
Eller att...
Att jag är för involverad i mitt tidigare liv,
eller att...
...jag försöker hålla honom vid liv, eller nåt.
Jag tror inte att du kan kontrollera såna saker.
Jag har hans tröja insvept i plast längst in i garderoben.
Ibland tar jag ut den och luktar på den,
och det är som om han har armarna runt mig.
Är det fel? Jag menar, vill du lämna mig?
Vissa som förlorar nån...
Det kan vara en riktig utmaning att hålla dem vid liv.
De läker snabbt, går vidare med sina liv och känner sig hemska.
För andra är det lika svårt att låta dem vara döda,
de lämnar dem inte i fred för resten av livet.
Det är kärlek och sorg.
Det finns inga regler.
Stör det dig att Michael fortfarande är så närvarande i mitt liv?
Du älskade honom när han dog, eller hur?
Kärleken stannar i sådana stunder.
Sorg bleknar, och minnen så småningom, men kärlek...
Jag visste hur mycket du älskade honom när vi träffades.
Jag är vuxen.
Men jag vet också hur mycket rum det finns där.
Det var det som drog mig till dig.
Ditt hjärta var den största platsen jag någonsin varit på.
Jag förstod det från ditt sätt med folk. Mina föräldrar, patienter, döttrar.
Och om jag fick en liten del av det...
Det var mycket mer än jag någonsin förväntat mig.
Menar du det?
Jag har en kopp, flisad och trasig på kontoret, som tillhör min mamma.
Jag kan se henne hemma
där hon fyller på ändlösa koppar pepparmyntste när jag var liten.
Jag vet inte varför, men det bara transporterar mig tillbaka.
Ibland gillar jag att dricka ur den.
Det är som att kyssa henne.
Hur fick jag sån tur två gånger i mitt liv?
Jag är glad att jag hade tur en gång.
Får jag berätta en sak?
Kommer du ihåg den dagen när jag sa att jag körde...
...och blundade och släppte ratten?
Jag är säker på att nån tog tag i ratten
och styrde mig tillbaka upp på vägen.
Så att jag kom till dig.
Okej.
Hur är det med dig?
-Hur är det med dig? -Bra, har du tid?
Det har jag.
Hej! God jul!
-God jul! -Vad händer? Jag trodde du sålde henne.
-Det är en lång historia. -Så vad hände?
Niall sålde sin båt och använde pengarna för att köpa tillbaka bilen.
-Ni är såna galningar. -Ja.
Kom igen. Bältet på. Sätt fart!
-Är du inne? -Ja.
Jag var redo för en tråkig tågresa.
-Det är den bästa överraskningen nånsin. -Ja, fan ta tåg.
Den öppna vägen, va?
Du kanske vill ta på dig en mössa. Det kommer att bli kyligt.
Den kommer antagligen att gå sönder och vi kan hamna vilse.
Minns du vad pappa brukade säga?
Ja.
Åker vilse tillsammans.
Nu åker vi!
Jag har lyssnat på den hela terminen.
Känner du till albumet?
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis
Kreativ ledare Bengt-Ove Andersson