Vi tager skraldet sammen
Kaster os ud i tingene
Uanset hvad der sker
Ikke bange for noget
Når solen står op Er vi på vej
Målet spiller ingen rolle
Solen skinner varmt Men vi vender ikke om
For din hånd er i min
Og så er jeg uovervindelig
For det er dig og mig Igennem vind og hagl
Vi sætter sejl ud i verden
Og nu, i en scene, der kendes fra tidernes morgen,
præsenterer hunnen, der nu er mor, barnet for faderen.
Det er et anspændt øjeblik.
Hanner kan finde på at afvise ungerne, hvis de er i tvivl om,
hvorvidt de er faderen.
De kan sågar finde på at æde dem.
Vær sød ikke at æde din unge.
For fanden da.
Nu går jeg i seng.
Jeg kommer straks. Jeg vil bare være færdig med den her sekvens.
Får du nogensinde en stærk forældrefølelse?
Der overvælder dig?
Nej.
Jeg har lige set et program om gorillaunger i Congo,
og jeg begyndte sgu at laktere.
Det er klamt.
Kommer du aldrig til at kede dig?
Over at du er lykkelig, dyrker mindfulness, løber, har en karriere?
Jeg synes, jeg er kedelig.
Jeg ved godt, hvad du mener.
Jeg føler mig ufuldstændig.
Lad os tale om det engang.
Jeg sætter vand over.
Eller vi kunne bruge IVF-befrugtning, ligesom mine venner Charlie og Mike.
Hvad gjorde de?
De betalte en fattig kvinde i Indien for at være rugemor,
og så blandede de deres sæd,
så de ikke vidste, hvem der befrugtede ægget.
Virkede det?
Ja. De fik en smuk treårig,
der ligner Charlie på en prik.
Og hvad skete der med den stakkels indiske kvinde?
Det ved jeg ikke. Hun spiste vel rigtig godt i et år.
Hvad med adoption?
Det giver mening.
Jeg har intet ønske om at bringe endnu et menneske til verden.
Nej, det har jeg heller ikke, så...
Hvad skal vi gøre? Skal vi virkelig overveje det?
Således indleder Tobin og Andy deres reproduktive rejse
her i New York.
Det bliver et eventyr fuld af glæde, skuffelse,
latter, tårer,
og en forbløffende mængde papirarbejde.
Har I også overvejet åben adoption?
-Gør mænd det? -Det gør alle nu.
Den biologiske mor har så meget eller så lidt samkvem
med barnet, som I tre bliver enige om.
I ville naturligvis være værger, juridisk set.
Det lyder fantastisk. Det tror jeg godt, vi kunne tænke os.
Godt. Jeg har lidt papirer, der skal udfyldes,
og så lægger jeg jer i databasen.
Det er jo et helt træ.
Hvad havde du forventet, der ville ske i dag, Andy?
Han købte en autostol i dag.
Jeg... Ti stille, det gjorde jeg ikke.
Hun levede i sin egen verden
Det er hende.
-Okay. -Sådan.
-Hej, Trina. -Hvordan klarer I det?
-Det går okay. -Godt.
Det lykkedes ikke med hende her.
Det er jeg ked af. Hun fik kolde fødder.
Var det bøssetingen igen?
Nej. Det tror jeg ikke.
Kors, hvor svært kan det være for to fastansatte
homoseksuelle husejere at få et barn?
Jeg troede, vi ville have femlinger nu.
Jeg har en ide mere.
-Femlinger? -Ja.
Det er ikke sikkert, det lykkes, men hun kunne lide jeres profil.
Men hun er lidt...
Lidt hvad?
Ved I hvad? I bør bare tage at møde hende. Hvad med torsdag?
-Okay. -Ja.
-Hold nu kæft. -Kors.
-Er du klar? -Det er her.
-Hej. -Hej.
-Er du Karla?
Ja. Tobin og Andy, ikke?
-Omvendt. -Undskyld.
Tobin, Andy.
Sid ned. Undskyld.
-Hej. -Hej.
Det føles som et interview.
Men hvem interviewer hvem?
Du bør interviewe os, tænker jeg.
Det er jo os, der gerne vil have dit barn.
Ja.
-Hvem er I? -Hvem? Mig eller ham?
Som par.
Jeg er ligeglad med jer som individer. Hvem er I som par?
Hvorfor er det jer, der skal tage jer af min lille dreng?
Eller pige. Jeg har ikke fået det undersøgt.
Da vi mødtes til en fest,
var jeg ved at få influenza. Jeg kunne bare mærke det.
Og jeg vidste, at jeg burde tage hjem, men han var bare så interessant.
Vi tilbragte hele natten med at gå rundt i byen til daggry
på årets koldeste nat.
Den næste dag fik min mor mig indlagt.
-Jeg havde dobbeltsidet lungebetændelse. -Hold da kæft.
Han vidste intet om det,
for jeg havde tabt hans telefonnummer på vej til hospitalet.
I tre dage med feber og hallucinationer
kunne jeg kun tænke: "Åh nej, han tror, jeg er ligeglad."
Ja.
"Han er også ti år ældre end mig, så han er bekymret for sin vægt."
Men da jeg kom til mig selv, sad han ved siden af min seng.
Hov.
Hvordan vidste du, hvor han var?
Jeg fik hans nummer fra festens værtinde.
Vi kom så godt ud af det sammen, så jeg fik bare en følelse af,
at der måtte være en grund til, at han ikke ringede til mig.
Han havde ret.
Det er totalt homo.
Og virkelig sødt.
-Kærlighed er telepatisk, ikke? -Jo.
Jeg vidste, I var skønne.
Dejligt. Kan jeg hjælpe jer med noget?
Ja, god ide.
Vil du have en kaffe mere, Karla? Hvad vil du have?
Betaler I, eller gør jeg?
-Det gør vi. -Os.
Jeg vil have dagens frokost, en cola og en kaffe mere.
Og gem en bananasplit til mig.
Drenge?
Kan vi få to kopper grøn te?
Hvornår har du termin?
Otte måneder.
Er det i orden? Søger I en nyfødt?
Vi er ligeglade.
Hvor involveret vil du gerne være?
Svært at sige. Jeg rejser meget.
Men jeg kommer igennem New York to gange om året, så...
Måske to gange om året?
Okay. Hvorfor rejser du? Arbejde?
Nej, jeg er hjemløs.
Okay. Fint nok.
Fedt.
Lad nu ikke, som om I ikke blev lidt chokerede.
-Ja, måske lidt. -Ja. Er det...
Hvem er faren?
En fyr, jeg mødte på gaden.
Ja. Han er en god mand.
Vores veje krydser engang imellem, men i sidste ende passer vi ikke sammen.
Han vil gerne slå sig ned et eller andet sted. Det vil jeg ikke.
Hvad tror du, det handler om?
Det ved jeg ikke. Jeg har ikke psykiske problemer. Jeg er bare...
Jeg kan bare ikke lide at være på ét sted alt for længe.
Må jeg få en muffin?
Tak.
Og så følger jeg solen.
Som en sang af James Taylor.
Huse gør mig klaustrofobiske.
De er en fælde, vi har bygget til os selv, ligesom biler og smartphones.
Ting, vi tror gør os klogere, men som faktisk gør os dummere.
Når man rejser, ser man en ny by hver uge,
man knytter en tættere forbindelse til landet
og de mennesker, der skabte det,
i stedet for bare at se det på tv.
Tak.
-Må jeg låne din ske? -Ja.
-Nu skal jeg hjælpe dig. -Tak.
Går det?
-Ja. Hvad har du deri? -Det er bare min verden.
Hej, lille skat. Jeg har noget lækkert til dig.
-Er det din hund? -Ja. Det er Homer.
Han følger mig overalt. Smager det godt?
-Hej. -Vil du sige hej?
-Hej. -Homer, sig hej.
-Sig hej! -Hej.
Nå men gør vi det så?
Vil du ikke vide, om vi ejer vores lejlighed,
eller hvor meget vi tjener om året? Hvilke skoler vi har gået på?
Om vi laver en kontrakt? Den er populær, eller...
Nej, jeg er ligeglad med alle de ting. Jeg vil bare se, at I er forelskede.
Det tror jeg, I er.
Det er ikke altid den rene idyl.
Nogle gange minder det om Hvem er bange for Virginia Woolf?
Klart.
Jeg tager tilbage til Trina og siger, at jeg tror, jeg har fundet et match.
Og så, hvis vi alle er enige,
fortsætter jeg min rejse de to første trimestre
og så kommer jeg tilbage.
Her er mit nummer.
Mange tak.
Det var en oplevelse at møde dig.
Det er en god ting.
I er gode mennesker. Og mit barn, dreng eller pige,
vil være privilegeret, hvis det bliver passet af et par som jer.
Farvel. Tak for frokost.
Kom.
Farvel.
Er hun skør på den gode eller dårlige måde?
Det ved jeg ikke. Jeg er ikke sikker på, hun ved, hvad hun laver.
Men vi er jo fortalere for
-alt, hvad hun snakker om. -Ja.
Kapitalismen, der er gået for vidt, frygt, fælder, vi sætter for os selv...
Og det kan jeg godt lide ved hende, men hun går lidt for vidt, ikke?
Ved rent faktisk at leve efter de principper?
-På en måde, ja. -Okay.
Kipper, se nu at skide.
Du skal ikke presse hende.
-Det gør hende nervøs. -Okay.
Jeg siger bare, at vi ved ikke noget om den pige,
eller hvad hun gennemgår.
Hvordan ved vi, at hun ikke bare vil... Kom nu.
At hun ikke bare ændrer mening, når hun ser barnet?
Det føles bare virkelig påtrængende.
To ubehagelige bøsser, der blander sig i en ung piges graviditet.
Lad os nu bare lade det ligge.
Vi skal ikke være forældre. Vi er ikke forældre, og det er okay.
Det er en gave.
Det er ikke en stakkels kvinde, der er tvunget af omstændighederne
til at føde vores barn eller bringe et nyt barn til den her lorteverden.
Det sker uanset hvad.
Og vi skal være der til at gribe det.
Det føles bare som at bruge en helvedes masse tid på noget,
der måske ikke engang bliver til noget.
Og det bliver en helvede stor skuffelse for os, hvis hun ændrer mening.
Og det er perfekt.
Vi kommer til at leve, i forhold til hvad vi tror på.
Ja.
Min skat.
-Ja, dygtig pige! -Et mirakel!
Dygtig pige!
-Værsgo. -Hvorfor er det altid mig?
Fordi det er din hund.
Det er vores hund!
Det er vores hund, men det er din lort.
-Det er vores lort. -Det er ikke vores lort.
Vores lort. Dygtig pige.
-Kom. -Tak, skat.
-Kan du åbne lågen? -Jeg kan åbne lågen.
-Mange tak. -Hvad skal den attitude til for?
jeg har ikke nogen attitude. Jeg beder dig bare pænt.
Jeg føler, du var lidt hård.
Jeg har lort i hånden, så jeg ville ikke tale til mig...
Det er din hund, så det kan du godt.
...på den hårde måde. Tak.
Ved du hvad? Det gør ikke noget.
-Jeg vil se Fargo, er det okay? -Se, hvad du vil.
-Tak. -Helt ærligt, er du fire år gammel?
-Velkommen! -Hej.
Begge to.
Hej.
-Alle tre. Kors, se dig lige. -Kom indenfor.
Du nåede det, inden der kommer regn.
-Jeg har den. -Tak.
-Alt i orden? -Ja, undskyld, jeg bare tog den.
-Tak. -Er du okay?
-Homer! Slem hund! -Er du okay?
Jeres hund virker lidt truet af Homer.
Han kan være meget territorial.
En territorial hund uden territorium.
Han gør alle steder til sit territorium.
Homer, læg dig.
Tak skal I have.
Jeg elsker jeres lejlighed. Jeg glæder mig til at blive.
Bliver du? I New York?
Selvfølgelig gør hun det. Hun bor hos os.
Fedt. Herligt.
Er det i orden? Har I talt om det?
-Vi taler om det lige nu. -Nej.
-Det er en direkte diskussion. -Selvfølgelig er det i orden.
Og du er et par uger fra termin?
Du kan føde når som helst?
-Jeg er otte uger fra termin. -Otte uger?
Otte uger. Herligt.
Du er meget velkommen.
Så føler vi os involveret.
Ja. Andy har forberedt sig som en sindssyg på at blive forælder.
Jeg har lavet Tobins kontor om til børneværelse,
og jeg har malet det halvt blåt og halvt lyserødt. Så er vi dækket ind.
Gud forbyde det, at vi pådutter barnet kønsstereotyper.
-Jeg har et spørgsmål. -Fint. Sig frem.
-Babyquiz, er du klar? -Babyquiz.
Ja, hans favorit.
Det er sandt. Du hørte rigtigt.
Hvad betyder det, når babyens bæ er grøn?
-Pas. Det ved jeg ikke. -Hvad mener du med pas?
-Pas. -Det betyder, at barnet er sygt.
-Hvad med at finde ud af det? -Du vil have, vi finder ud af, hvornår...
-Alt i orden? -Ih altså...
Ja.
Hvor er mit værelse?
Du står i det.
Dejligt.
Hold da op. Hej.
Velkommen hjem, skat.
Hvad tid kalder I det her?
Fjaser i en bar, mens jeg knokler ved det varme komfur?
-God stil. -Det er vildt varmt herinde.
-Kors! -Pis! Halløjsa.
Du er fandeme smuk.
Tak, Andy.
Hvis du smider dit... Undskyld.
Smider dit tøj i en pose, kan jeg tage det med, når jeg vasker.
Hvorfor skulle jeg gøre?
Fordi sådan gør mange mennesker.
Hvorfor spilde penge på vaskeri,
når jeg kan vaske mit tøj i badet og tørre det her?
Det var bare en skør ide.
Jeg har lavet reje-bhuna.
Det er længe siden sidst, men jeg tror nok, opskriften er rigtig.
I havde ingen kokosmælk, så jeg brugte vand.
Og jeg havde ikke råd til rejer, så det er tun i stedet for.
Er I sultne?
Jeg forstår bare ikke, hvordan
I kan gå på restaurant næsten hver aften.
Fordi vi ikke kan lave mad.
-Jeg laver da mad hele tiden. -Nej, skat.
Du tilbereder mad til mad.
Vi kan ikke lave mad. Madlavning er en kunstart.
En kunstart, vi endnu mangler at mestre.
-Er det ikke rigtigt? -Hvorfor lærer I det ikke?
I kunne spare mange penge ved at lave mad hjemme.
Det er spild af penge, latterligt, uforsvarligt.
Ja.
Du burde tage et grundlæggende husholdningskursus.
Ja, jeg vil have et fyldt køkken og en madplan med gode, nærende måltider.
I kan ikke tage et skrigende barn med på restaurant hver aften.
Folk bliver sure.
Ved du, hvad der også gør folk sure?
Gravide kvinder, der drikker.
-Hvorfor? -Hold nu op.
-Hvad? -Er det din spøg?
Er det din spøg?
Jeg har opgivet alt for det barn.
Jeg ryger hverken cigaretter eller pot, jeg spiser ikke krydret mad.
Hej, tøs. Kom så.
Hvor er du?
Dygtig pige. Er du klar?
Kom så.
Hør.
Alt i orden?
Gisper du?
Hvad er der galt?
Kipper: Jeg er gravid
DYREHOSPITAL
Dygtig pige.
Jeg syntes, du sagde, din hund var neutraliseret.
Jeg hørte forkert. Jeg troede, du sagde "neutral".
På hvilken måde er din hund neutral?
Han havde adfærdsproblemer, så han blev trænet af en hundehvisker.
Men mange tak. Den har måske mærket vores hund for livet.
Stop nu, du overdriver. Når den får pillerne, forsvinder det.
-Det skal nok gå. -Måske, men min dag er ødelagt.
Jeg skulle spise en afslappet morgenmad,
men nu udfører jeg en hjemmeabort.
Det giver faktisk ingen mening.
Hvordan har Kipper overhovedet plads til din hunds penis?
Hvad?
Andy.
-Vågn op. -Hvad?
-Stemmer. Hør efter. -Hvor? Jeg sover.
-Mandestemmer inde i stuen. -Jeg sover.
-Stå nu op. -Nej.
-Stå nu op. -Tag Kipper, jeg vil ikke.
...tvære dets grimme ansigt hen over min hud.
-Ligesom Alien! -Ja.
-Ligesom Sigourney Weaver? -Ja.
-Jeg kan godt lide Sigourney Weaver? -Ja?
-Har du set Avatar? -For længe siden.
Pis. Undskyld! Vækkede vi jer?
-Hvad fanden? -Hvem er det?
Det må I undskylde. Det er... Pis, hvad hedder du?
-Mick. -Mick.
Hvor kommer han fra?
Han lever på gaden. Vi gik forbi ham på vej tilbage fra biografen.
-Det kan jeg ikke huske. -Præcis.
Jeg tilbød ham noget mad. Det er en ting, vi gør.
Jeg har tag over hovedet i et stykke tid. Det er koldt udenfor.
Er det okay?
Nej, det er ærligt talt ikke okay.
-Hvorfor ikke? -Jeg forstår det godt.
Havde et pænt hjem som det her, ville jeg heller ikke lukke tilfældige mænd ind.
Du burde have spurgt os først, men det gør ikke noget.
Nej! Det er altså ikke i orden.
Vi affinder os med, at du bor her.
Det betyder ikke, at du kan tage alle med...
Affinder I jer med det?
Jeg vidste ikke, det var sådan, I så på det.
Han mente det ikke sådan.
-Gør jeg ikke? -Ved I hvad?
I har nogle alvorlige ting at snakke om,
-så jeg vil bare... -Nej!
Mens jeg bor her, er mine venner
velkommen til at dele min lykke.
Du bliver lige her.
Jeg ville egentligt bare gå på toilettet, hvis det er i orden?
Det er til højre.
Undskyld.
Han er ikke din ven, han er en fremmed.
Og det her er vores lejlighed, hvor du er gæst.
Og det strækker sig ikke til en tilfældig fyr, du har mødt på gaden.
Er det sådan, du er, Tobin?
Homo, venstreorienteret og tilbagelænet, indtil du rent faktisk må opgive noget?
Nej, det er ikke det, det drejer sig om.
Og hvad har min seksualitet med noget at gøre?
Det lyder som homofobi. Alle ville være på min side...
Er Andy? Andy, er du på hans side?
Jeg holder mig ude af det.
Det er jo skønt. Tak for det. Velkommen tilbage.
Tak.
Er han den første, du har taget med hjem?
Den første brite.
Kors, vi vidste ikke, vi havde et herberg.
-Du er så snerpet. -Jeg er ikke snerpet.
Her stinker af røgelse!
Der er reje-bhuna på tæppet.
Det er overalt!
Du har lavet min stue om til en beduin-lejr.
Du tvang mig til en hundeabort, og nu ryger du skunk
og drikker, mens du er gravid.
Du dyrker sikkert også sex med den ukendte Mick på min sofa!
Sagde du hundeabort?
Hold dig ude af det her. Du kom bare for at få varm mad.
Ved du hvad?
Jeg forstår det virkelig godt.
Men du burde smage hendes mad, for du ville måske lære noget.
Tak, Mick.
Vi ses snart.
Ved du hvad?
Ved du hvad, Tobin?
Du er ulideligt kedelig.
Det er du virkelig.
Du hævder, at du er interesseret i andre med dine dokumentarer,
men der er ingen beviser i dit liv på,
at du holder af andre end dig selv.
Du læser New York Times og brokker dig over Trump, men du mener det ikke.
Du er ikke interesseret i dit samfund, du kan bare godt tanken om det.
Du er bare... Du er hipster-venstreorienteret.
Hvordan bidrager du til samfundet,
når du lever af andres generøsitet?
Hvad gør du for andre mennesker?
-Du lever i en verden for dig selv. -Fuck dig!
Du kan ikke engang sørge for dit eget barn.
Røvhul.
Karla!
Det må du undskylde. Det var en idiotisk ting at sige.
-Jeg skammer mig. -Hul i det. Det gør ikke noget.
Vi behøver ikke at være enige om noget. Vores liv er vidt forskellige.
Muligvis, men jeg burde stadig ikke have sagt det.
Du er velkommen her.
Det er bare...
Det er svært for mig.
Du har nok ret. Jeg har aldrig bidraget med ret meget til noget.
I LA blev jeg bare så dødtræt af pengene og det store spild
lige ved siden af fattigdommen, lidelserne og bilforureningen.
Jeg tænkte, at hvis jeg ikke ændrede min livsstil,
ville jeg blive til verdens største hykler.
Det er beundringsværdigt.
Ja, det syntes jeg jo.
"Vær den ændring, du vil se" og alt det.
Men så indså jeg, at ingen ser det.
Ingen tager sig af det.
Jeg blogger ikke. Jeg har ingen børn at være et forbillede for.
Jeg er usynlig, ligesom alle de hjemløse i parken.
Men du bidrager da. Du er interessant,
du er hårdt trængt, og du er ærlig.
Faktisk har jeg nydt at komme hjem til dig om aftenen,
selvom det måske ikke virker sådan.
Jeg ved aldrig,
hvad jeg skal forvente af dig. Det er godt for mig.
Sandheden er, jeg er skrækslagen.
Jeg ved ikke, om jeg er klar.
Jeg er så...
...overkontrollerende og neurotisk.
Jeg kan knap nok holde ud, at der er andre i mit hjem, og slet ikke et barn.
Et barn? Jeg ved det simpelthen ikke.
Du må hellere se at beslutte dig.
Lad os gå hjem.
Ja?
Fint.
Hun er så sej og modstandsdygtig og...
Men hun lever, som hun føler.
Hun tror oprigtigt på det. Hun kan ikke leve på en anden måde.
Det er modigt, og det ønsker man for sit barn, ikke?
Ja, lad os håbe, det ligger i generne.
Ikke bare madlavningen.
Kors, nej, ikke madlavningen.
-Godt. -Godt.
Jeg tror, at sex med Mick har sat gang i fødslen.
Hvad?
Jeg mener det. Jeg tror, det kommer for tidligt.
-Okay. -Så tager vi afsted.
-Har du det godt? -Jeg ved, hvad jeg skal.
-Fint. -Jeg har tasken. Har du en taske?
-Ja, jeg har en taske. -Du har en taske.
Er den... Hvor er den?
-Du kigger herude. -Okay.
Tag tøj på, for du har stadig...
Jeg tager det på, når vi kommer ud på gaden. Kom så.
-Vi skaffer en taxa. -Stop!
Åh gud.
Tak.
Du stiger ind her.
Veerne kommer lige efter hinanden.
Det er sidste chance for at få en epiduralblokade.
Er du sikker på, at jeg ikke skal ringe til anæstesiologen?
Jeg har det fint. Vi fortsætter.
Er du sikker? Jeg forstår det ikke. Det er bare medicin.
Du tager da antibiotika, når du er syg, ikke?
Penicillin? Aspirin, når du har hovedpine? Det må du da gøre.
Fordi jeg vil opleve det. Jeg vil føle det!
For fanden i hele hule helvede! Og jeg vil ikke tale om det,
-jeg vil bare gøre det! -Godt, godt.
Du kan godt.
Udvidet ni centimeter.
Har du brug for et glas vand?
Nej, jeg har det skam fint.
Vær sød ikke at besvime på min fødestue.
Bliver du svimmel, så gå udenfor. Det gælder jer begge to.
Måske... Jeg får lidt frisk luft.
Jeg får lidt frisk luft. I har styr på det her.
Ja, det har vi. Vi ses senere.
-Vil du også ud? -Nej, nej.
Jeg går ingen steder.
Pis.
-Tobin, stop. -Undskyld.
-Du gør det stadig. -Nå ja. Undskyld.
-Det er virkelig irriterende. -Okay.
-Jeg kan ikke koncentrere mig. -Okay.
Pis.
-Flyt hovedet! -Ja.
Godt, Karla. Du klarer det virkelig fint. Det ser godt ud.
Der har vi hovedet. Vil du se?
Ja.
Flot, Karla!
Du er så dygtig. Du kan sagtens.
Nu skal du presse. Kom.
Tag en dyb indånding og pres.
Sådan. Bliv ved.
Du klarer det!
Flot! Bliv ved.
Flot!
Gud!
Godt gået.
Hold da op.
Og?
En pige.
En pige!
-Det er fantastisk. Og hun har det godt? -Hun er smuk.
Fem fingre, fem tæer? Alle smukke, alle perfekte?
-Ja. -Du milde.
-Det er slet ikke til at fatte. -Du milde.
-Det sker virkelig. -Ja.
Vi er fædre.
De observerer hende i 24 timer, og så bliver hun udskrevet.
Vi kan begynde at tage os af hende.
-Du var fantastisk. -Tak.
Fuldstændig...
...fantastisk.
Hvordan har Andy det?
Vi giver ham væske. Han er stabil.
Sjovt, jeg troede, det var dig, der ville besvime.
Det gjorde jeg også.
Men det gjorde du ikke.
Du blev der og holdt min hånd og...
...hjalp med at tørre blodet af og skar navlestrengen over.
Det var så fantastisk at se hendes hoved komme ud og...
Det er fedt, at jeg var den første mand, der så hende.
Jeg glæder mig til at holde hende. Hvordan var det?
Det var smukt.
Kan du tage den hat af? Du ser latterlig ud.
Undskyld.
Men, ja, det var smukt.
Har du overvejet at ændre mening, nu hvor du har set hende?
Har du fået kolde fødder?
Nej, tværtimod.
Jeg vil have barnet nu.
Jeg elsker hende nu.
Bare sådan.
Så jeg kan slet ikke forestille mig, hvad du føler.
Jeg siger bare, at hvis du har ændret mening, er det...
Det forstår jeg godt. Vi er bare glade for at få dig hertil.
Ja.
Nej, jeg...
Det er sødt af dig at tilbyde.
Men...
Jeg lever i en verden for mig selv.
Det havde du ret i.
Jeg har problemer.
Jeg ryger skunk og går i seng med fyre, jeg ikke kender.
Måske forstår jeg bare ikke at sige nej.
Det har jeg aldrig gjort. Jeg lader bare tingene ske.
Og jeg elsker at være på landevejen. Jeg føler mig tryg der, men...
...det er ikke et sted for et barn.
Måske ville det ændre mig at være mor, men...
Den risiko kan jeg ikke løbe med hende.
Jeg har været uansvarlig hele mit liv.
Det her er den første ansvarlige ting, jeg har gjort.
Jeg kan ikke klare at omkring mennesker i mere end et par dage, men...
...det glemte jeg i de seneste uger.
For I er verdens mest fantastiske mennesker.
Jo.
I bliver de bedste forældre nogensinde.
Vi vil forsøge.
Mange tak.
Stop!
Altså.
Hej.
Jeg vil fortælle dig en historie om din mor.
Jeg fortæller dig den nu, hvor du ikke kan sige mig imod,
hvor du ikke er en forkælet teenager,
og i tilfælde af, at du ikke får hende at se, så meget som du gerne ville.
Det ville være en skam, for, som jeg fortæller dig nu,
så er hun skidefantastisk.
Hun bar dig uden brok,
og hun fødte dig uden at være bange et eneste sekund.
Jeg ved, du vil spørge mig om, hvorfor hun ikke er der.
For meget længe siden, før der var byer,
flyttede mennesker konstant.
De var jægere og samlere, og deres liv var hårdt og ubønhørligt,
men de var også ret frie.
Din mor er som en jæger og samler,
hun blev bare født på det forkerte tidspunkt.
Derfor kan hun ikke tage dig med,
for det vil samfundet ikke give hende lov til.
Derfor skal du hænge ud sammen med os i et stykke tid.
Vi er på ingen måde jægere og samlere.
Vi er kapitalister.
Vi ville ikke overleve ude i vildmarken, for...
...der er ingen restauranter, økosupermarkeder eller terapeuter,
eller hospitaler, til når man er syg.
Eller bøger, du kan læse, eller film, du kan se.
Intet. Og vi kan lide de ting, ikke?
Du har udsigt til at more dig godt sammen med os, ikke?
Min bog.
Det er min bog, far. Stop.
Godnathistorien er for hende, ikke dig.
Undskyld, men den er bare så god, ikke, June?
-Ja. -Ja.
Hvor kom jeg fra?
Noget om kappelister.
Om...
Om kapitalister. Ja.
-Om kapitalister. -"Kapitalister."
-Dejligt. Får jeg is? -Ja, det gør du.
Og andre mennesker laver isen til os. Er det ikke skønt?
Mor kan også lide is.
-Kan hun? -Ja. Sidste gang fik vi to is.
Gav mor dig to is sidste gang?
To? Til sådan en lille pige?
-Okay. -Godt så.
Is er dejligt, ikke?
Måske ikke to,
men en is er fint. Bare ikke to.
Masser af sukker.
-Skal vi sove nu? -Ja.
Så skal du sove.
Lukkede øjne.
Begynd at sove.
Kom så. Luk øjnene.
Dygtig pige.