‫אהבה מודרנית‬
‫קח אותי כמו שאני, לא משנה מי אני‬
‫מי את?‬
‫מי אני?‬
‫קשה לתאר מי אני.‬
‫קשה לתאר כל אדם, נכון?‬
‫אבל אותי ממש קשה לתאר.‬
‫כי יש בי איזה משהו...‬
‫קטן. זה משהו קטן.‬
‫לא יותר. זה לא משהו גדול.‬
‫בעצם, זה די גדול, תלוי איך מסתכלים על זה.‬
‫זה לא קטנטן, אבל זה לא ענק. זה משהו. זה הכול.‬
‫אבל... אבל איך לספר לך על זה?‬
‫רוצה לדעת מי אני? הנה מי שאני.‬
‫הייתי בסופר לפני כמה שנים, חיפשתי אפרסקים.‬
‫היה לי חשק לאפרסקים.‬
‫מכיר את זה כשמתעוררים עם חשק מטורף לאפרסקים?‬
‫אז כזה.‬
‫ואני נוצצת.‬
‫פשוטו כמשמעו נוצצת,‬
‫כיוון שבחרתי ללבוש לביקור בסופר בשעת בוקר מוקדמת‬
‫חולצת פייטים שאני לחלוטין אוהבת‬
‫ושבשבילה אני אף פעם לא מוצאת את האירוע המתאים.‬
‫היא התאימה למצב הרוח שלי.‬
‫הייתי במצב רוח ממש טוב.‬
‫שזאת בעצם הבעיה.‬
‫ואז כשחשבתי שמצב הרוח שלי לא יוכל להשתפר, ראיתי...‬
‫את דוכן הירקות.‬
‫החיפוש המדומה שלי אחר אפרסקים היה בעצם חיפוש אחר הרפתקה.‬
‫אולי אפילו אהבה.‬
‫רק שלא ידעתי את זה באותו הזמן.‬
‫אם את מוצאת אהבה בסופר, בשעת בוקר מוקדמת,‬
‫את יכולה לסמוך עליה. אף אחד לא נמצא פה בשביל שידוך.‬
‫אף אחד לא מחפש זיון קל, או סטוץ.‬
‫בחורים לא אוזרים אומץ בזכות משקה או קוקאין.‬
‫גברים הם עצמם פה.‬
‫בנוסף, אם לא הולך לך, את לא צריכה להתגנב אל הלילה‬
‫בידיים ריקות כמו לוזרית מוחלטת. זו חנות.‬
‫עדיין יש פה מציאות.‬
‫אני אוהבת אותם מוצקים ועסיסיים.‬
‫ובלי שריטות.‬
‫אז מה אתה מחפש?‬
‫היה לי חשק לסלט פירות.‬
‫אבל לא כזה שמוכן מראש. ממש טרי, את יודעת.‬
‫נכון? כי יש כל כך הרבה בזבוז.‬
‫כי צריך לקנות אחד מכל דבר‬
‫ואז כשתרצה סלט פירות שוב‬
‫הכול כבר קצת בשל מדי.‬
‫המצפון שלי לא מרשה לי להכין סלט פירות רק בשביל עצמי.‬
‫אלא אם כן, כמובן‬
‫יש לך מלא ילדים שמתרוצצים ואישה, שיאכלו את הפירות.‬
‫אז יש לך אישה וילדים שיעזרו לך לאכול את הפירות?‬
‫- לי? לא. אין לי. - לא?‬
‫גם לי לא.‬
‫זה מה שאת מחפשת?‬
‫אני משערת. בסופו של דבר.‬
‫לא, התכוונתי לאפרסק.‬
‫אה, האפרסק. כן.‬
‫- כן. - בטח. כן. לא.‬
‫בהחלט באתי בשביל אפרסקים.‬
‫כן, ברור.‬
‫את... את בסדר?‬
‫את נראית באנרגיה מטורפת.‬
‫זה בטח בגלל הקוקאין מהבוקר.‬
‫מה?‬
‫לא. אני ערה כבר כמה לילות. שלושה לילות.‬
‫אין סיכוי. מה? יש לך מועד הגשה או משהו?‬
‫לא. אני פשוט...‬
‫אני... לפעמים החיים מעניינים מדי בשביל לישון.‬
‫- אתה מבין את זה? - כן, ספרי את זה לדובים.‬
‫אבל טוב לדעת גם על הדברים האחרים.‬
‫אילו דברים אחרים?‬
‫את יודעת, שאת רוצה את הדברים האלה. ילדים. בעל.‬
‫למה?‬
‫טוב לדעת על הדברים האלה כשיוצאים לדייט עם מישהו.‬
‫כן. טוב לדעת.‬
‫אז לאן הולכים?‬
‫לכל מקום. איתך.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫לגמרי הארת לי את היום.‬
‫הייתי עייף, הלכתי לישון מאוחר, התעוררתי מדוכא, ללא כיוון‬
‫ואז ריטה הייוורת' ניגשת אליי בסופר. זאת אומרת,‬
‫לא נותנים לדברים כאלה לחלוף לידך בחיים אלא אם כן אתה שוטה.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫- מה? - אני אוהבת את הדיבור שלך. אהבתי את זה.‬
‫תודה.‬
‫ותודה שבאת הנה היום.‬
‫אין בעד מה.‬
‫נתראה ביום חמישי בערב.‬
‫מושלם.‬
‫את יודעת...‬
‫פתאום העבודה לא נראית לי מעניינת.‬
‫את רוצה... את רוצה לאכול ארוחת בוקר?‬
‫הרגע פגשתי אותך.‬
‫את יוצאת איתי לדייט.‬
‫כן, אבל דייט זו ארוחת ערב. ארוחת בוקר היא אינטימית. זה שונה.‬
‫ארוחת בוקר זה שיער פרוע בבוקר ואת עייפה וקודרת ו...‬
‫בלי איפור, אור בוהק. זה יכול להשתבש נורא.‬
‫גם ארוחת ערב.‬
‫בשביל זה יש אלכוהול.‬
‫אז אולי קפה?‬
‫אני יכולה להסכים לקפה.‬
‫טוב.‬
‫אני יכול להזמין מאפה?‬
‫לא, זו ארוחת בוקר.‬
‫נתראה ביום חמישי.‬
‫טוב, מספיק. זה לא "לה לה לנד".‬
‫אני שמחה, אבל אלה עדיין החיים האמיתיים.‬
‫הבנת את הרעיון.‬
‫תיק זכויות היוצרים.‬
‫תזכירי לי?‬
‫הראפר שתובע להקת בנים על סימפול שהם לא שילמו עליו.‬
‫כן. אני יודעת שראפר תובע להקה.‬
‫מסובך. רוצים שאני אייצג אותו?‬
‫הם מתעקשים על הכוכבת החדשה שלנו.‬
‫- השתמשו במילים האלה? - ברור.‬
‫אני הייתי הכוכבת עד שאת הגעת.‬
‫ותראי אותך, כמו חתולה ג'ינג'ית שקיבלה את השמנת.‬
‫את נראית כמו ריטה הייוורת'.‬
‫את האדם השני היום שאומר לי את זה.‬
‫- מי אמר לך את זה? - בחור.‬
‫בחור נחמד?‬
‫נחמד מאוד.‬
‫איפה פגשת אותו?‬
‫בטח מאוחר, כי הגעת הנה רק ב-10:00.‬
‫ונראה שלא היית בבית אתמול בלילה.‬
‫בסופר. הבוקר.‬
‫מה? מי מוצאת דייט בסופר? באמת?‬
‫הייתי מול הנקניקים והגבינות,‬
‫הוא היה בירקות ופירות. ידענו שזו אהבה.‬
‫אולי נוכל לפגוש אותו.‬
‫חשבתי שאת יוצאת עם המוזיקאי ההוא.‬
‫כן. זה לא התאים.‬
‫את בררנית מדי.‬
‫משאבי אנוש ביקשו שאומר לך.‬
‫נעדרת ארבעה ימים מתוך 20. בחודש שעבר. כך נראה.‬
‫אני יודעת. זו תסמונת המעי הרגיז הזו.‬
‫באמת? אני ממש מצטערת לשמוע.‬
‫לא משנה עד כמה את טובה בעבודה שלך,‬
‫אני לא יכולה לתרץ כאלה היעדרויות בפני המנהלים שלנו.‬
‫אני יודעת. אני עובדת על זה.‬
‫טוב. כי אני לא רוצה לאבד אותך.‬
‫רק הגעת הנה, ואני די מחבבת אותך.‬
‫גם אני די מחבבת אותך.‬
‫נשתה אחר כך? תוכלי לספר לי עליו.‬
‫קבענו.‬
‫וכאן מתחילה הבעיה.‬
‫אני לא יודעת מה גורם לזה.‬
‫סוכר בדם? משהו כימי?‬
‫פסיכולוגי? מי יודע?‬
‫אבל זה מגיע.‬
‫כמו מפלצת מסרט שחור לבן ישן שהולכת,‬
‫ולא משנה כמה מהר תרוצי, היא כל הזמן תדביק אותך.‬
‫ויש רק מקום אחד שבו היא לא יכולה למצוא אותך.‬
‫שלום? לקסי?‬
‫כן.‬
‫זה ג'ף.‬
‫צלצלתי כדי לוודא את מספר הבניין שלך.‬
‫אלא אם כן את רוצה לבטל. אני...‬
‫יש לך עדיין שתי דקות.‬
‫לא.‬
‫בוא הנה. כן. לדייט.‬
‫אז ריטה הייוורת' השיגה לעצמה דייט, מה?‬
‫הי.‬
‫היי, ג'ף.‬
‫חרא. אני מצטער.‬
‫זה בסדר.‬
‫זו לא התחלה מוצלחת בשבילי.‬
‫- את בסדר? - זה בסדר.‬
‫מה זה?‬
‫זה אפרסק מגולף קטן.‬
‫מעץ מילה.‬
‫אתה חרט עץ?‬
‫לא. אני לא חרט עץ.‬
‫מצאתי את זה בחנות.‬
‫זה נראה לי סמלי.‬
‫זה מתוק.‬
‫בוא נלך?‬
‫טוב.‬
‫לאן את רוצה ללכת?‬
‫לא אכפת לי. למקום רגוע.‬
‫את בסדר?‬
‫בטח.‬
‫אז מה את רוצה לאכול?‬
‫מוזלי.‬
‫זה יהיה מסובך כרגע. זה...‬
‫אני מכירה מקום. בוא.‬
‫- הנה, לקס. - תודה, סינתיה.‬
‫אין לך תאומה במקרה?‬
‫לא.‬
‫- תודה רבה, אני מעריך את זה. - בבקשה.‬
‫זה היה...‬
‫אתה רוצה לאכול גלידה?‬
‫טוב.‬
‫בטח, כן. כן.‬
‫יופי.‬
‫אז אתה רוצה לעלות לקפה...‬
‫- את יודעת מה... - ...או לסקס או משהו?‬
‫זה בסדר, למען האמת.‬
‫כן, אני מבינה.‬
‫לא, אתן לך לעשות את הקטע שלך.‬
‫איזה קטע?‬
‫מה שאת עושה הערב‬
‫שיותר מעניין אותך מזה.‬
‫אל תרגישי מחויבת לעשות את זה.‬
‫לא, לא. זה לא העניין.‬
‫זה... אני לא... אני לא מרגישה...‬
‫טוב, אני כן מרגישה קצת מחויבת, אבל זה באמת לא מה שאתה חושב.‬
‫זה... אתה יודע, אני...‬
‫אני חולה ו...‬
‫הייתה לי שפעת ואני לא מרגישה כל כך טוב.‬
‫אני מצטער.‬
‫- למה לא אמרת קודם? - אתה...‬
‫כן, זה יעבור לי בשינה,‬
‫וניפגש שוב כמו שצריך, אתה יודע?‬
‫תתקשר אליי?‬
‫אגיד לך מה,‬
‫תתקשרי את אליי אם את רוצה.‬
‫יש לך המספר שלי.‬
‫זה התחיל בתיכון.‬
‫יום אחד רציתי להישאר במיטה.‬
‫ההורים שלי הרשו לי, חשבו שאני חולה,‬
‫כי לא הצלחתי לצאת מהמיטה.‬
‫עשרים ואחד יום מאוחר יותר, עדיין הייתי שם.‬
‫לילדים יש דרך מדהימה להתמודד עם מידע חדש.‬
‫הם לא יודעים שדברים מסוימים אינם כפי שהם אמורים להיות.‬
‫בשלב הזה הבנתי איך לחיות עם זה.‬
‫הייתי מפצה על זה עם תקופות מרוכזות של יצרנות.‬
‫הייתי הופכת לתלמידה הטובה ביותר.‬
‫כך יכולתי להיעדר חצי משנת הלימודים.‬
‫כי הייתי מבריקה בחציה השני.‬
‫לכו בעקבות החלומות שלכם!‬
‫אותו הדבר בקולג' ואסר. שבועות בחדר המעונות בלי לצאת החוצה.‬
‫ואז שבועות בספריה, מפצה על זה, מקבלת ציונים מעולים.‬
‫מה יש לך?‬
‫ואז עברתי לניו יורק.‬
‫הבסתי את המתחרים במשרדים רבים...‬
‫עד שבזה אחר זה הם הבינו שיכולת ההבחנה שלי בפרטים,‬
‫והלילות שהשקעתי בעבודה מאומצת על תיק,‬
‫פשוט לא פיצו על האסון שבגיליון הנוכחות שלי.‬
‫במשך כל התקופה הזו היו אין-ספור ספות, טיפולים,‬
‫טיפולי הלם חשמלי, טיפול קוגניטיבי התנהגותי,‬
‫טיפולים תרופתיים, כל דבר.‬
‫בינתיים דאגתי שמעסיקים, משפחה וחברים‬
‫יישארו בלתי מודעים כשסיפקתי תירוצים,‬
‫והגעתי רק כשהייתי בטוחה שאוכל להרשים.‬
‫כך נראו חיי ואיש לא ידע באמת מי אני.‬
‫כן. לקסי דונהיו.‬
‫לחלוטין כן, אני...‬
‫מחר?‬
‫אוכל להכין את זה למחר. טוב, אין בעיה.‬
‫אבל כל עוד העננים התפזרו לבסוף,‬
‫הצלחתי להתמודד עם זה.‬
‫ואם כבר מדברים על זה...‬
‫בוקר מושלם.‬
‫ציפורים מצייצות מחוץ לחלון שלי.‬
‫ריח רענן של דשא מכוסח.‬
‫ג'ף!‬
‫ג'ף, הבחור הכי נחמד בעולם.‬
‫ג'ף עם החיוך הכי מקסים וכל הפוטנציאל שבחיים,‬
‫וההבטחה בבן אדם אחד.‬
‫שש וחצי בבוקר היה מוקדם מדי להתקשר לג'ף?‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫- הלו? - ג'ף?‬
‫- כן? - זו לקסי.‬
‫באמת?‬
‫מוקדם מדי? לא מוקדם מדי, נכון? תגיד לי שלא מוקדם מדי.‬
‫מוקדם מדי למה?‬
‫לארוחת בוקר. הפעם אתה תאכל מוזלי ואני אוכל סטייק.‬
‫את הגרסה ההפוכה של הכול?‬
‫אתה יודע מה? אולי זה ככה.‬
‫את בסדר?‬
‫מה קרה לך באותו ערב?‬
‫לא, כלום. פשוט הייתי עייפה. הייתי מאוד עסוקה בעבודה.‬
‫זה לא משנה עכשיו. נוכל להתראות הערב?‬
‫רוצה לצאת לארוחת ערב? או לסרט?‬
‫ללכת למועדון? לא יודעת. אני פשוט רוצה להיפגש איתך.‬
‫חרא. הערב קצת מסובך.‬
‫אולי ביום שלישי?‬
‫יום שלישי? זה בעוד חיים שלמים.‬
‫מי בכלל יודע אם נגיע ליום שלישי?‬
‫זה מחר. נראה לי שיש לנו סיכוי טוב.‬
‫כש"אתה יודע מי" בשלטון? לא.‬
‫כל דבר עשוי לקרות תוך 24 שעות.‬
‫בוא פשוט... מה לא בסדר עם הערב?‬
‫טוב. מה כל כך מיוחד בהערב?‬
‫כי אני לא רוצה לבזבז עוד יום בלי להכיר אותך.‬
‫זה נחמד.‬
‫אז נתראה הערב? אצלי בבית? אני אבשל.‬
‫טוב.‬
‫טוב, ביי.‬
‫אני לא יודעת מה אתך, אבל כשאני במצב הרוח הזה,‬
‫זה כאילו שאני בסרטון הפתיח של תכנית טלוויזיה משלי.‬
‫תכניתה של לקסי‬
‫בכיכובה של לקסי דונהיו בתפקיד "לקסי"‬
‫וג'אד הירש בתפקיד "הארי נהג המונית"‬
‫מה שלומך היום, לקסי?‬
‫וג'אד הירש בתפקיד "אלק"‬
‫נמרצת או מדוכאת?‬
‫מה דעתך, אלק?‬
‫וג'אד הירש בתפקיד "השוטר מהוני"‬
‫אני צריכה לנקות מפה את הדו-קוטביות.‬
‫זו הייתה ההנאה הצרופה.‬
‫הוליווד במיטבה ללא בושה.‬
‫כל שערה במקום. כל תנועה כמו בתמונה.‬
‫אף צעד שגוי.‬
‫ואז נזכרתי בציטוט נפוץ של ריטה הייוורת'.‬
‫"כל גבר שאי פעם הכרתי התאהב בגילדה‬
‫"והתעורר איתי."‬
‫והרגשתי מאוד עצובה.‬
‫בבקשה.‬
‫קדימה.‬
‫והנה זה.‬
‫השקט.‬
‫השקט המחליא של עוד גבר שיוצא מחיי‬
‫לפני שעבר את דלת הכניסה.‬
‫שקט פרי יצירתי.‬
‫כמו אימא משוגעת וקנאית שמגרשת נערי תיכון בכניסה לביתה‬
‫כשבתה נעולה למעלה.‬
‫הוא היה נשאר?‬
‫ג'ף? לו ידע?‬
‫לו סיפרתי לו בסופר ואמרתי,‬
‫"דרך אגב, יש לי הפרעה דו-קוטבית. אני מתמודדת איתה, מוכן גם?"‬
‫האם הוא היה נמלט על נפשו או לעבר אגף האוכל הקפוא‬
‫ואומר "יופי לך" עם חיוך מנומס?‬
‫יש פה גבר שלא רצה שלאפרסק שלו יהיו שריטות.‬
‫איך הוא יתמודד עם נפש פגומה?‬
‫בבקשה, תחזור, אל תחזור.‬
‫בבקשה, תחזור.‬
‫ואז כששכבתי שם,‬
‫בזמן שגבר כזה מתוק ויפה‬
‫מתרחק מדלתי,‬
‫משהו בי אמר שזה צריך להיפסק.‬
‫לא המחלה, היא לעולם לא תיפסק,‬
‫אלא לא לתת לאנשים את ההזדמנות להחליט בעצמם מה דעתם עליי.‬
‫ולתת להם לפחות חלק מהקלפים במשחק.‬
‫בטח יש אי שם מישהו שיבחר בי כמו שאני.‬
‫בן אנוש אחד שיקבל את שני האנשים שבך.‬
‫את לא יכולה להראות רק חלק אחד מעצמך למישהו.‬
‫זה הוליווד. זו גילדה. וזה יפה,‬
‫אבל זה לא יכול להימשך.‬
‫הי. חכי.‬
‫לא התכוונת להגיד שלום?‬
‫ברור. אני... את יודעת, אני...‬
‫פשוט לא רוצה לעשות מזה עניין גדול.‬
‫הי, מצטערת שההחלטה לא הייתה לטובתך.‬
‫אהיה אבודה פה בלעדייך.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני אוהבת להמשיך הלאה, בכל מקרה.‬
‫במקום חדש. זה מרגש.‬
‫נוכל לשתות קפה?‬
‫כן, בטח. ברור.‬
‫טוב. רק שנייה.‬
‫התכוונת עכשיו?‬
‫אז לאן תלכי?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫יש לי חסכונות, אז אני לא חייבת להשיג עבודה תכף ומיד.‬
‫אבל אולי אקח קצת חופש. אולי אטייל קצת.‬
‫עם הבחור מהסופר? איך הולך איתו?‬
‫זה לא הלך.‬
‫- אני מצטערת. - כן.‬
‫את באמת מחליפה לעיתים קרובות, נכון?‬
‫אני משערת שזה נראה ככה.‬
‫כנראה שצעירים רק פעם אחת.‬
‫אני דו-קוטבית.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫אני ככה מגיל 15.‬
‫למה מעולם לא סיפרת לי?‬
‫באמת. מי ירצה להעסיק מישהי עם מחלת נפש‬
‫בדין עסקי בידור? אנחנו לא משוגעים מספיק?‬
‫סליחה.‬
‫אז למה את מספרת לי עכשיו?‬
‫כי את יותר מעבודה.‬
‫ואת צריכה לדעת עם מה תתמודדי‬
‫אם נתראה מחוץ למשרד,‬
‫כמו שהייתי רוצה.‬
‫אבל יש לי תקופות של דיכאון נוראי.‬
‫אני כל כך מדוכאת שאני בקושי זזה.‬
‫בלתי אפשרי להיות בסביבתי.‬
‫אני בקושי עונה לטלפון.‬
‫אני ממש לא חברה מהימנה.‬
‫אני אולי החברה הכי גרועה שיכולה להיות לך.‬
‫אני לא מתאימה משום בחינה.‬
‫יש לי פגישה לפני חמש דקות.‬
‫טוב.‬
‫פיליס. הי.‬
‫החבר'ה מהמנהלה במשרד שלי, תגידי להם שצריך לבטל את הפגישה היום.‬
‫אפגש איתם מחר.‬
‫כן, אני יודעת. תגידי להם שאני מאוד מצטערת.‬
‫רוצה לאכול צהריים?‬
‫אפשר לקבל תפריט?‬
‫אז מה המצב שלך עכשיו? מבחינת מצב הרוח?‬
‫אני יוצאת מדיכאון.‬
‫הערב אהיה די במאניה.‬
‫את האדם הראשון שאי פעם סיפרתי לו על זה.‬
‫איך ההרגשה לספר לי?‬
‫כמו פיל שהוריד אחת מרגליו מהלב שלי.‬
‫אני כל כך שמחה שסיפרת לי.‬
‫זה מסביר כל כך הרבה.‬
‫אם כבר, לא לדעת הקשה קצת‬
‫להתחבר אלייך כמו שצריך.‬
‫כפי שהייתי רוצה.‬
‫אז את רוצה לצאת לשתות מתישהו?‬
‫את רוצה ללכת לסרטים? להתראות עם אנשים?‬
‫כל מה שהזכרת.‬
‫את הכי כיפית שאי פעם פגשתי.‬
‫אני לא מוותרת על זה.‬
‫תודה. תודה לך.‬
‫תודה לך.‬
‫מדהים מה שלסמוך על חברה אחת אמיתית בחיים יכול לעשות.‬
‫אחרי שסיפרתי לסילביה, נדמה היה שהסכר נפרץ.‬
‫התקשרתי לאקסים משנים עברו.‬
‫קולגות שאליהם הפסקתי להתקשר בלי סיבה.‬
‫הרגשתי כמעט גאה במצב שלי.‬
‫מתברר שאני דו-קוטבית.‬
‫זה היה קתרטי, מרפא באופן מוזר,‬
‫כמה שהם גילו הבנה וסלחו.‬
‫וכמה הייתי קטנת אמונה כלפי כל כך הרבה אנשים.‬
‫והבטחתי לעצמי שלא יהיה מישהו שלא יכיר את כל הסיפור שלי.‬
‫את הטוב, את הרע ואת המשוגע.‬
‫מה שלומה?‬
‫ג'ף היה לפני שנתיים.‬
‫שנתיים ארוכות מאז, של חיפוש אחר הרופא המתאים‬
‫והמינון המתאים.‬
‫אני יודעת שאין מרפא לחוסר האיזון הכימי במוח שלי,‬
‫כמו שאין מרפא לאהבה.‬
‫אבל יש גלולה קטנה וצהובה שאני אוהבת מאוד, ואחת תכלת‬
‫וכמה קפסולות יפות ורודות,‬
‫וחופן של צבעים אחרים ששינו את חיי.‬
‫יש לי מצבי רוח,‬
‫אבל הם לא הופכים אותי לאדם אחר.‬
‫וחזרתי למעגל הדייטים.‬
‫כמובן, לאור העובדה שאתה קורא את זה.‬
‫חשבתי על טינדר, אבל בסוף החלטתי‬
‫על שירות דייטים מקוון רגיל.‬
‫אז הנה אני.‬
‫זו אני.‬
‫אם זה לא מפחיד אותך,‬
‫תרגיש חופשי להשאיר לי הודעה.‬