‫נחווה את המוזיקה יחד‬
‫ונזרוק את כובעינו לזירה‬
‫נתמודד עם כל מזג אוויר שיגיע‬
‫ולא נפחד משום דבר‬
‫כשתזרח השמש נצא לדרכנו‬
‫ולא אכפת לנו איפה ננחת‬
‫והקרניים חמות אבל לא ניסוב לאחור‬
‫כי ידך בידי‬
‫ואת גורמת לי להרגיש בלתי מנוצח‬
‫כי זו את ואני מול הרוח והברד‬
‫מפליגים אל העולם‬
‫אהבה מודרנית‬
‫ועכשיו בסצנה עתיקת יומין, ‬
‫הנקבה, שכעת היא אימא, מציגה את התינוק בפני האב.‬
‫זהו רגע של מתח.‬
‫ידוע שהזכרים עשויים לדחות את הגור שלהם אם מתעורר בהם ספק‬
‫לגבי האבהות שלהם.‬
‫או אפילו לאכול אותו.‬
‫בבקשה אל תאכל את התינוק שלך.‬
‫זין.‬
‫אני הולך לישון.‬
‫בסדר, מותק. אני כבר בא. רק אסיים את הסליל הזה.‬
‫יוצא לך להרגיש רגשות הורות חזקים?‬
‫שמשתלטים?‬
‫לא.‬
‫הרגע צפיתי בתוכנית על גורי גורילה בקונגו, ‬
‫ואני לא יודע, התחלתי להפיק חלב.‬
‫זה מגעיל.‬
‫אז אתה לא משתעמם מעצמך?‬
‫מהאושר שלך, מהמיינדפולנס שלך, מהריצה שלך, מהקריירה שלך?‬
‫אני כל כך משתעמם מעצמי.‬
‫כן, אני מבין למה אתה מתכוון.‬
‫מותק, אני מרגיש בלתי שלם.‬
‫אז בוא נדבר על זה פעם.‬
‫ארתיח מים.‬
‫או שנוכל לעשות הפרייה מלאכותית, כמו החברים שלי צ'רלי ומייק.‬
‫מה הם עשו?‬
‫הם שילמו לאישה ענייה בהודו שתהיה הפונדקאית שלהם, ‬
‫ואז הם ערבבו את הזרע שלהם‬
‫כדי שלא ידעו מי הפרה את הביצית.‬
‫זה הצליח?‬
‫ודאי. יש להם ילד יפהפה בן שלוש‬
‫שנראה בדיוק כמו צ'רלי.‬
‫ומה קרה לאישה ההודית הענייה?‬
‫לא יודע. כנראה היא אכלה כמו שצריך במשך שנה.‬
‫טוב, מה לגבי אימוץ?‬
‫זה הגיוני.‬
‫אני לא רוצה להביא עוד יצור אנושי לעולם.‬
‫לא, גם אני לא, אז...‬
‫טוב, אז מה נעשה? באמת נחשוב על זה?‬
‫וכך טובין ואנדי מתחילים במסע הרבייה שלהם, ‬
‫כאן בעיר ניו יורק.‬
‫זו תהיה הרפתקה מלאת התלהבות, אכזבה, ‬
‫צחוק, דמעות‬
‫וכמות בלתי נתפסת של טפסים.‬
‫אז חשבתם גם על אימוץ פתוח?‬
‫- אתם עושים את זה? - כולם עושים את זה עכשיו.‬
‫מידת הגישה לילד שתהיה לאימא‬
‫תיקבע בהחלטה משותפת של שלושתכם.‬
‫ואתם תהיו האפוטרופוסים החוקיים, כמובן.‬
‫זה נשמע מעולה. נראה לי שנרצה את זה.‬
‫טוב. אתן לכם למלא טפסים, ‬
‫ואכניס אתכם לבסיס הנתונים שלי.‬
‫זה עץ שלם של טפסים.‬
‫מה ציפית שיקרה היום, אנדי?‬
‫הוא הביא את המושב לרכב היום.‬
‫אני... תשתוק. לא נכון.‬
‫היא חיה בעולם של אחת‬
‫- זו היא. - מה אמרת?‬
‫זו היא.‬
‫- טוב. - בסדר...‬
‫- הי, טרינה. - איך אתם מחזיקים מעמד?‬
‫- אנחנו בסדר. כן. - טוב.‬
‫טוב, אז הפעם זה לא הסתדר.‬
‫כן, מצטערת. היא התחרטה.‬
‫זה בגלל ההומוסקסואליות שוב?‬
‫לא. לא נראה לי.‬
‫אלוהים, כמה קשה אמור להיות לשני הומואים שעובדים, ‬
‫ושבבעלותם בית, להקים משפחה?‬
‫הייתי בטוח שבשלב הזה כבר תהיה לנו חמישייה.‬
‫יש לי רעיון נוסף.‬
‫- חמישייה? - כן.‬
‫הסיכוי קלוש. היא הגיעה למשרד שלנו לאחרונה והתיק שלכם מצא חן בעיניה.‬
‫אבל היא קצת...‬
‫קצת מה?‬
‫אתם יודעים מה? אתם צריכים לפגוש אותה. אולי ביום חמישי?‬
‫- טוב. - כן.‬
‫- חרא. - אלוהים.‬
‫- אתה מוכן לזה? - זה פה.‬
‫- הי. - הי.‬
‫- הי. - את קרלה?‬
‫כן. טובין ואנדי, נכון?‬
‫- ההפך. - סליחה.‬
‫טובין, אנדי.‬
‫שבו. סליחה.‬
‫- היי. - היי.‬
‫זה כמו ראיון.‬
‫אבל מי מראיין את מי?‬
‫את אמורה לראיין אותנו, אני מניח.‬
‫אנחנו אלה שרוצים את התינוק שלך.‬
‫נכון.‬
‫- מי אתם? - מי, אני או הוא?‬
‫כזוג.‬
‫לא אכפת לי מכם כיחידים. מי אתם כזוג?‬
‫ולמה שאתם תדאגו לתינוק שלי?‬
‫או תינוקת. לא בדקתי. דברו.‬
‫טוב, כשנפגשנו לראשונה במסיבה‬
‫עמדתי לחלות בשפעת. הרגשתי את זה בעצמות.‬
‫וידעתי שכדאי שאלך הביתה, אבל הוא היה כל כך מעניין.‬
‫אז בילינו כל הלילה בהליכה ברחבי העיר עד השחר‬
‫בלילה הקר ביותר בשנה.‬
‫למחרת, אימא שלי אשפזה אותי בבית החולים.‬
‫- הייתה לי דלקת ריאות כפולה. - זין.‬
‫והוא לא ידע על זה דבר‬
‫כי איבדתי את המספר שלו בדרך לבית החולים.‬
‫אז במשך שלושה ימים של חום והזיה, ‬
‫כל מה שחשבתי עליו היה, "אוי לא, הוא יחשוב שלא אכפת לי."‬
‫נכון.‬
‫"הוא גם מבוגר ממני בעשור אז הוא שואף גבוה."‬
‫אבל כשהתעוררתי, הוא היה שם לצדי.‬
‫רגע.‬
‫איך הצלחת למצוא אותו?‬
‫השגתי את המספר שלו מהמארחת של המסיבה.‬
‫הייתה לי הרגשה שהסתדרנו כל כך טוב‬
‫שבטח יש סיבה טובה שבגללה הוא לא התקשר אליי.‬
‫הוא צדק.‬
‫זה כל כך הומואי.‬
‫וכל כך נחמד.‬
‫- אהבה היא טלפתית, נכון? - כן.‬
‫ידעתי שאתם מגניבים.‬
‫נפלא. אפשר להביא לכם משהו?‬
‫כן, רעיון טוב.‬
‫את רוצה עוד קפה, קרלה? מה את רוצה?‬
‫אתם משלמים, או אני?‬
‫- אנחנו, לגמרי. - אנחנו.‬
‫אזמין את מנת היום, וקולה ועוד קפה.‬
‫ולאחר כך, בננה ספליט.‬
‫אתם?‬
‫אפשר לקבל פעמיים תה ירוק?‬
‫אז מתי צפויה הלידה?‬
‫בעוד שמונה חודשים.‬
‫זה בסדר? ילוד, זה מה שחיפשתם?‬
‫לא משנה לנו.‬
‫וכמה תרצי להיות מעורבת?‬
‫קשה לומר. אני נוסעת הרבה.‬
‫אבל אני מגיעה לניו יורק פעמיים בשנה, אז...‬
‫אולי פעמיים בשנה?‬
‫טוב. ובשביל מה את בנסיעות? עבודה?‬
‫לא, אני הומלסית.‬
‫טוב. מגניב.‬
‫גדול.‬
‫תפסיקו להעמיד פנים שזה לא מפתיע אתכם.‬
‫- אולי קצת, כן. - כן. זה...‬
‫רגע, אז מי האבא, קרלה?‬
‫בחור שפגשתי ברחוב.‬
‫כן. הוא בחור טוב.‬
‫דרכינו מצטלבות מדי פעם בפעם, אבל אתם יודעים, אנחנו לא מתאימים.‬
‫הוא רוצה מקום מגורים קבוע. אני לא.‬
‫מה הסיבה לזה לדעתך?‬
‫אני לא יודעת, אין לי בעיות נפשיות. אני רק...‬
‫אני רק לא אוהבת להיות במקום אחד זמן ארוך מדי.‬
‫אפשר להזמין מאפין?‬
‫תודה.‬
‫כן, אני הולכת בעקבות השמש.‬
‫כמו שיר של ג'יימס טיילור.‬
‫ובתים גורמים לי לקלאוסטרופוביה.‬
‫הם מלכודת שבנינו לעצמנו, כמו מכוניות וסמארטפונים.‬
‫נדמה לנו שבזכותם אנחנו חכמים יותר, אבל הם הופכים אותנו לטיפשים יותר.‬
‫בנסיעות רואים עיר חדשה בכל שבוע, ‬
‫לגמרי מתחברים מחדש לארץ‬
‫ולאנשים שגרמו לה להיות נהדרת, ‬
‫במקום סתם לצפות בה בטלוויזיה.‬
‫תודה.‬
‫- אפשר לקחת את הכף שלך? - כן.‬
‫- הי, תני לי לעזור לך עם זה. - תודה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫- כן. מה יש פה? - זה בסך הכול העולם שלי.‬
‫שלום, יקירי. שלום, מותק. הבאתי לך משהו טוב.‬
‫- זה הכלב שלך? - כן. זה הומר.‬
‫הוא הולך איתי לכל מקום. כן, זה טעים?‬
‫- היי. - אתה רוצה לומר היי?‬
‫- היי. - הומר, תגיד היי.‬
‫- תגיד היי! - היי.‬
‫אז אנחנו עושים את זה?‬
‫רגע, את לא רוצה לדעת אם אנחנו הבעלים של הדירה שלנו, ‬
‫או כמה אנחנו מרוויחים בשנה? באיזה קולג' למדנו?‬
‫אם יש לנו חוזה עבודה? זו שאלה נפוצה, או...‬
‫לא, לא אכפת לי מכל הדברים האלה. אני רק רוצה לראות שאתם מאוהבים.‬
‫לדעתי אתם כן.‬
‫אנחנו לא תמיד משפחה מאושרת.‬
‫לפעמים זה מתדרדר ל "מי מפחד מווירג'יניה וולף?"‬
‫ברור.‬
‫טוב, אז אחזור לטרינה ואומר שנראה לי שמצאתי התאמה.‬
‫ואז אם כולנו נסכים לזה, ‬
‫אמשיך לנדוד בשני הטרימסטרים הראשונים, ‬
‫ואז אחזור העירה.‬
‫כן, זה המספר שלי.‬
‫טוב, תודה רבה.‬
‫זו הייתה ממש חוויה לפגוש אותך.‬
‫זה משהו טוב באמת.‬
‫אתם אנשים טובים. ולתינוק שלי, או לתינוקת‬
‫יהיה מזל שיטפל בה זוג כמוכם.‬
‫כן. ביי. תודה על ארוחת הצהריים.‬
‫בוא.‬
‫ביי.‬
‫היא משוגעת בקטע טוב או בקטע רע?‬
‫לא יודע. אני לא בטוח שהיא מבינה מה היא עושה.‬
‫אבל אתה יודע שאנחנו מצדדים‬
‫- בכל מה שהיא דיברה עליו. - כן.‬
‫הקפיטליזם שיצא מכלל שליטה, פחד, מלכודות שיצרנו לעצמנו...‬
‫נכון. אהבתי את זה אצלה, אבל היא קצת קיצונית, נכון?‬
‫מה? בכך שהיא חיה את זה?‬
‫- כן, בערך. - טוב.‬
‫בסדר, קדימה, קיפר, תחרבני כבר.‬
‫אל תלחיץ אותה, טוב?‬
‫- זה מעצבן אותה. - טוב.‬
‫אני רק אומר שאנחנו לא יודעים כלום על הבחורה הזו‬
‫או על מה שהיא עוברת.‬
‫איך נדע שהיא לא... בואי.‬
‫שהיא לא תשנה את דעתה כשתראה את התינוק?‬
‫אני מרגיש שזה ממש פולשני.‬
‫שני הומואים מפחידים שמתערבים בהריון של בחורה צעירה.‬
‫בוא נעזוב את זה. נניח לעניין.‬
‫לא נועדנו להיות הורים. אנחנו לא הורים, וזה בסדר.‬
‫מותק... זו מתנה, טוב?‬
‫זו לא איזו אישה ענייה שמכורח הנסיבות‬
‫צריכה ללדת את התינוק שלנו או להביא ילד חדש לעולם הנוראי הזה.‬
‫זה עומד לקרות בכל מקרה, טוב?‬
‫ואנחנו זוכים להיות שם כדי לתפוס אותו.‬
‫לא, יש לי הרגשה שנקדיש לזה הרבה זמן‬
‫ושזה אפילו עשוי שלא להתממש.‬
‫וזו תהיה אכזבה נוראית בשבילנו אם היא תשנה דעתה.‬
‫וזה מושלם.‬
‫נוכל לחיות משהו שאנחנו באמת מאמינים בו.‬
‫כן.‬
‫התינוק שלי.‬
‫- כן, ילדה טובה! - נס!‬
‫ילדה טובה!‬
‫- הנה. - למה תמיד אני צריך לנקות?‬
‫מפני שזו הכלבה שלך.‬
‫זו הכלבה שלנו!‬
‫טוב, זו הכלבה שלנו, אבל זה החרא שלך.‬
‫- זה החרא שלנו. - זה לא החרא שלנו.‬
‫החרא שלנו. ילדה טובה.‬
‫- טוב. - תודה, מותק.‬
‫- תפתח את השער, בבקשה? - אפתח את השער.‬
‫- תודה רבה. אני מעריך את זה. - למה היחס השלילי?‬
‫שום יחס שלילי. אני פשוט מבקש.‬
‫הרגשתי יחס שלילי.‬
‫יש לי חרא ביד, לא הייתי מדבר איתי...‬
‫זו הכלבה שלך. זה מותר.‬
‫...באופן בוטה. תודה.‬
‫טוב. אתה יודע מה? בסדר.‬
‫- אני רוצה לצפות ב "פרגו", בסדר? - תצפה במה שאתה רוצה.‬
‫- טוב, תודה. - בחייך, אתה בן איזה ארבע?‬
‫- הי, ברוכה הבאה! - היי!‬
‫שניכם.‬
‫הי.‬
‫- שלושתכם. אלוהים, תראי אותך. - תיכנסי.‬
‫הגעת לפני הגשם. צפויה סערת קיץ.‬
‫- אני אקח את זה. - תודה.‬
‫- אתה בסדר? - כן, סליחה, לקחתי את זה...‬
‫- כן, תודה. - אתה בסדר?‬
‫- הומר! כלב רע! - אתה בסדר?‬
‫הכלבה שלכם נראית מאוימת מעט מהומר.‬
‫הוא מאוד טריטוריאלי.‬
‫כלב טריטוריאלי ללא טריטוריה.‬
‫כל מקום הופך לשטח שלו.‬
‫הומר, ארצה.‬
‫אז תודה על זה, חבר'ה.‬
‫אני מתה על הדירה שלכם. אני ממש נרגשת להישאר.‬
‫את נשארת? בניו יורק?‬
‫מובן שהיא נשארת. היא תתארח אצלנו.‬
‫מגניב. נהדר.‬
‫זה בסדר? דיברתם על זה?‬
‫- מדברים על זה עכשיו. - לא.‬
‫- דיון בשידור חי. - מובן שזה בסדר. זה נהדר.‬
‫ונותרו רק כשבועיים, נכון?‬
‫את עומדת ללדת בכל רגע, מה?‬
‫- נותרו שמונה שבועות. - שמונה שבועות?‬
‫שמונה שבועות. נהדר.‬
‫נשמח לארח אותך.‬
‫זה גורם לנו להרגיש מעורבים.‬
‫כן. אנדי מתכונן בטירוף להורות.‬
‫אז הפכתי את חדר העבודה של טובין לחדר לתינוק, ‬
‫וצבעתי אותו חצי בכחול וחצי בוורוד. שיתאים בכל מקרה.‬
‫לא שאנחנו רוצים לכפות סטראוטיפים של מגדר, חס וחלילה.‬
‫- תן לי לשאול אותך שאלה. - נהדר, כן. תשאל.‬
‫- חידון תינוק, מוכן? - חידון תינוק.‬
‫כן, החידון האהוב עליו.‬
‫כן, זה נכון. שמעת נכון.‬
‫אז מה המשמעות כשלתינוק יש קקי ירוק?‬
‫- עבור, אני לא יודע. - מה זאת אומרת "עבור"?‬
‫- אני לא יודע. - התינוק חולה.‬
‫- אולי נברר את זה? - אתה רוצה לברר את זה...‬
‫- את בסדר? - בחיי.‬
‫כן.‬
‫איפה החדר שלי?‬
‫את נמצאת בו.‬
‫נחמד.‬
‫וואו. הי.‬
‫ברוך הבא הביתה, יקירי.‬
‫עכשיו חוזרים הביתה?‬
‫ביליתם באיזה בר בזמן שאני טורחת מול הכיריים?‬
‫- יופי של סגנון. - ממש חם פה.‬
‫- אלוהים! - חרא! שלום.‬
‫את פשוט יפהפייה.‬
‫תודה, אנדי.‬
‫את יודעת, אם את רוצה לשים את... סליחה.‬
‫לשים את הבגדים שלך בשקית, אכבס אותם עם שלי כשאחזור למכבסה.‬
‫למה שאעשה זאת?‬
‫כי זה מה שהרבה אנשים עושים.‬
‫למה לבזבז כסף במכבסה‬
‫כשאני יכולה לכבס באמבטיה ולייבש אותם פה?‬
‫זה רק היה רעיון. רעיון משוגע.‬
‫בישלתי חסילונים בקארי.‬
‫מזמן לא בישלתי, אבל נראה לי שהמתכון הצליח לי בערך.‬
‫לא היה לכם חלב קוקוס אז השתמשתי במים.‬
‫ולא היה לי כסף לחסילונים, אז השתמשתי בנתחי טונה במקום.‬
‫אתם רעבים?‬
‫אני פשוט לא מבינה‬
‫איך אתם יכולים לצאת למסעדות כל ערב.‬
‫כי אנחנו לא יודעים לבשל.‬
‫- אני מבשל בשבילך לעיתים קרובות. - לא, מותק.‬
‫אתה מכין לי אוכל, זה מה שאתה עושה.‬
‫אנחנו לא יודעים לבשל. בישול זו אומנות.‬
‫זו אומנות שאנחנו עוד צריכים ללמוד, בסדר?‬
‫- זה הוגן? - למה שלא תלמדו?‬
‫תחסכו הרבה כסף אם תבשלו בבית.‬
‫זה בזבוז מגוחך ובלתי מוצדק.‬
‫כן.‬
‫לכו לקורס כלכלת הבית ותלמדו את המיומנויות הבסיסיות.‬
‫כן, אני רוצה מקרר ומקפיא מלא, ורשימה של ארוחות מזינות.‬
‫אתם לא יכולים לקחת תינוק צרחן למסעדות כל ערב.‬
‫זה מעצבן אנשים.‬
‫את יודעת מה עוד מעצבן אנשים?‬
‫נשים בהריון ששותות.‬
‫- למה? - באמת.‬
‫- מה? - אתה צוחק?‬
‫אתה צוחק?‬
‫ויתרתי על הכול בשביל הילד הזה.‬
‫אני לא מעשנת, אני לא מעשנת גראס. אני לא אוכלת חריף.‬
‫הי, ילדה. בואי.‬
‫איפה את?‬
‫ילדה טובה, את מוכנה?‬
‫בואי.‬
‫הי.‬
‫את בסדר?‬
‫את מתנשפת?‬
‫מה קורה?‬
‫קיפר: אני בהיריון‬
‫בית חולים וטרינרי‬
‫ילדה טובה.‬
‫חשבתי שאמרת שהכלב שלך מסורס.‬
‫באמת שלא שמעתי אותך. חשבתי שאמרת "מאולף".‬
‫באיזה אופן הכלב שלך מאולף?‬
‫היו לו בעיות התנהגות אז הוא עבר כמה שיעורים עם לוחש לכלבים.‬
‫תודה, קרלה. הוא אולי צילק את הכלבה שלנו לנצח.‬
‫תפסיק, אתה מגזים. תיתן לה את הגלולות, זה יעבור.‬
‫- זה בסדר. - אולי, אבל זה היום החופשי שלי.‬
‫במקום ארוחת בוקר נינוחה, ‬
‫אני מבצע הפלה ביתית.‬
‫זה פשוט לא הגיוני.‬
‫איך לקיפר בכלל היה מקום לפין של הכלב שלך?‬
‫מה?‬
‫מה? אנדי.‬
‫- אנדי, תתעורר. - מה?‬
‫- תתעורר. - מה?‬
‫- קולות, תקשיב. - איפה? אני ישן.‬
‫- קול של גבר! בסלון שלנו. - אני ישן.‬
‫- תקשיב, קום. - לא.‬
‫- קום! - קח את קיפר, אני לא רוצה ללכת.‬
‫...מרח את העור שלי עם הפרצוף המכוער שלו.‬
‫- כמו הנוסע השמיני! - כן, כמו...‬
‫- כמו סיגורני ויבר? - כמו סיגורני ויבר.‬
‫- אני אוהב את סיגורני. - באמת?‬
‫- ראית את אווטאר? - לפני המון זמן.‬
‫חרא! סליחה. אלוהים. הערנו אתכם?‬
‫- מה לעזאזל, קרלה? - מי זה?‬
‫סליחה אם הרעשנו. זה... זין, איך קוראים לך?‬
‫- מיק. - מיק.‬
‫מהיכן הוא הגיע?‬
‫הוא ברחוב. עברנו לידו בדרך חזרה מהקולנוע הערב.‬
‫- אני לא זוכר. - בדיוק.‬
‫אז הצעתי לו קצת אוכל. זה משהו שאנחנו עושים.‬
‫יש לי קורת גג מעל הראש לזמן מה. קר בחוץ.‬
‫זה בסדר?‬
‫לא, זה לא בסדר. למען האמת זה לא בסדר.‬
‫- למה? - את יודעת מה? אני מבין.‬
‫לו היה לי מקום יפה כזה, לא הייתי נותן לסתם אנשים להיכנס.‬
‫פשוט היית צריכה לבקש, לבדוק איתנו קודם, אבל זה בסדר.‬
‫זה לא בסדר. את יודעת מה? זה לא בסדר.‬
‫מספיק שאנחנו מוכנים שתהיי פה.‬
‫לא תוכלי להביא הביתה כל אחד...‬
‫אתם מוכנים שאהיה פה?‬
‫לא הבנת שככה אתה רואה את זה.‬
‫זה לא מה שהוא התכוון.‬
‫- לא? - אתם יודעים מה?‬
‫יש לכם עניינים רציניים לפתור, ‬
‫- אז אני אלך... - לא!‬
‫כל עוד אני פה, כל חבר שלי‬
‫מוזמן לחלוק את המזל הטוב שלי.‬
‫תישאר פה.‬
‫בעצם התכוונתי ללכת לשירותים, זה בסדר?‬
‫מימין.‬
‫טוב, סליחה.‬
‫הוא לא חבר שלך, הוא אדם זר.‬
‫וזו הדירה שלנו, שבה את אורחת.‬
‫וההזמנה לא כוללת כל בחור אקראי שפגשת הרגע ברחוב.‬
‫אז זו העמדה שלך, טובין?‬
‫הומו ליברלי ורגוע עד שבעצם אתה צריך לוותר על משהו?‬
‫לא, זה לא העניין.‬
‫ומה המיניות שלי קשורה לזה?‬
‫זה נשמע לי כמו הומופוביה. כל אחד יתמוך בי...‬
‫אנדי תומך? אתה תומך בו, אנדי?‬
‫אני לא מתערב.‬
‫נהדר. תודה, תודה לך על זה. ברוך שובך.‬
‫תודה.‬
‫זה הבחור הראשון שהבאת הביתה?‬
‫הבחור הבריטי הראשון.‬
‫אלוהים. לא ידעתי שזה בית מחסה.‬
‫- אתה כזה לחוץ. - אני לא לחוץ.‬
‫המקום הזה מסריח מקטורת.‬
‫יש חסילונים בקארי על השטיח.‬
‫בכל מקום שבו נוגעים!‬
‫הפכת את הסלון שלי למחנה בדואי.‬
‫גרמת לי לעשות הפלה לכלבה שלי, ועכשיו את מעשנת ג'וינט‬
‫ושותה בהריון, ‬
‫וכנראה עושה סקס עם מיק הזר על הספה שלי!‬
‫אמרת שעשית הפלה לכלבה?‬
‫אל תתערב, מיק. באת רק בשביל ארוחה חמה.‬
‫אתה יודע מה, כן?‬
‫אתה יודע מה... הבנתי, כן?‬
‫אבל אתה צריך לטעום מהאוכל שלה כי אולי תלמד משהו.‬
‫תודה, מיק.‬
‫נתראה בקרוב.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫אתה יודע מה, טובין?‬
‫אתה משעמם בצורה בלתי נסבלת.‬
‫באמת.‬
‫אתה טוען שאתה מתעניין באחרים עם הסרטים שלך, ‬
‫אבל אין בחיים שלך עדות‬
‫לכך שאכפת לך ממישהו פרט לעצמך.‬
‫אתה קורא את הניו יורק טיימס, מתלונן על טראמפ, אבל לא מתכוון לזה.‬
‫אתה לא מתעניין בקהילה שלך, רק אוהב את הרעיון.‬
‫אתה סתם... אתה היפסטר ליברלי.‬
‫ואיך את תורמת לקהילה, ‬
‫כשאת חיה בזכות הנדיבות של האחרים?‬
‫מה את עושה בשביל אחרים?‬
‫- את עולם של אחת. - לך להזדיין!‬
‫את אפילו לא מסוגלת לדאוג לתינוק שלך.‬
‫אידיוט.‬
‫קרלה!‬
‫מצטער על מה שאמרתי. זה היה אידיוטי מצדי.‬
‫- אני מתבייש. - לא משנה, טובין. זה בסדר.‬
‫אנחנו לא חייבים להסכים על כלום. החיים שלנו מאוד שונים.‬
‫יכול להיות, אבל לא הייתי צריך לדבר לא יפה.‬
‫את רצויה פה, את יודעת?‬
‫פשוט...‬
‫קשה לי.‬
‫אתה כנראה צודק, מעולם לא תרמתי באופן מיוחד לשום דבר.‬
‫בלוס אנג'לס, נגעלתי מכל הכסף והבזבוז‬
‫לצד העוני והסבל וכל הזיהום מהמכוניות.‬
‫חשבתי שאם לא אשנה את דרך חיי, ‬
‫אז אני הכי צבועה שיש בחיים.‬
‫זה מעורר הערצה.‬
‫כן, כך חשבתי.‬
‫ "תהיי השינוי שתרצי לראות" וכל זה.‬
‫אבל אז הבנתי, לא רואים את זה.‬
‫לאף אחד לא אכפת.‬
‫אני לא כותבת בלוג. אין לי ילדים להוות להם דוגמה.‬
‫אני בלתי נראית, כמו כל חסרי הבית האלה בפארק.‬
‫את כן תורמת, את יודעת? את מעניינת, ‬
‫את מודאגת, ואת ישרה.‬
‫את יודעת, בעצם נהניתי לחזור הביתה בערבים ולראות אותך‬
‫למרות איך שזה נראה, את יודעת?‬
‫אני אף פעם לא יודע‬
‫למה לצפות איתך. זה טוב. זה טוב בשבילי.‬
‫האמת היא שאני מבועת מזה.‬
‫אני לא יודע אם אני מוכן.‬
‫אני כל כך...‬
‫מאורגן ונירוטי.‬
‫אני בקושי סובל כשמישהו נמצא אצלי בבית, בטח שלא תינוק.‬
‫תינוק? לא יודע.‬
‫כדאי שתחליט, טובין.‬
‫בואי הביתה.‬
‫כן?‬
‫טוב.‬
‫היא כל כך קשוחה, ובעלת חוסן נפשי, ו...‬
‫אבל אתה יודע, היא חיה איך שבא לה.‬
‫לדעתי זה מפני שהיא מאמינה בזה, והיא לא הייתה מסוגלת לחיות בדרך שונה.‬
‫נדרש לזה אומץ, וזה מה שתרצה בילד, נכון?‬
‫כן, נקווה שהחלק הזה גנטי.‬
‫רק לא הבישול.‬
‫אלוהים, לא הבישול.‬
‫- בסדר. - בסדר.‬
‫נראה לי שהסקס עם מיק עשה לי זירוז.‬
‫מה?‬
‫ברצינות, נראה לי שזה יקרה מוקדם.‬
‫- טוב. - טוב, בואו נלך. בסדר.‬
‫- טוב, את בסדר? - אני יודע מה לעשות.‬
‫- בסדר. זה בסדר. - תיק. אני לוקח את התיק. יש לך תיק?‬
‫- יש לי תיק, כן. - יש לך תיק.‬
‫זה... איפה הוא?‬
‫- תוכל פשוט לדאוג לה? - טוב.‬
‫תלבש משהו, כי אתה עדיין לובש...‬
‫אתלבש כשאצא לרחוב. בוא.‬
‫- בסדר. נתפוס מונית. - טוב. הי!‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫תיכנסי מהצד הזה, בואי.‬
‫טוב, הצירים האלה ממש תכופים.‬
‫זו ההזדמנות האחרונה שלך לקבל אפידורל.‬
‫את בטוחה שאת לא רוצה שאקרא למרדים?‬
‫לא, אני בסדר. בואו נמשיך.‬
‫את בטוחה? אני לא מבין. זו רק תרופה.‬
‫את לוקחת אנטיביוטיקה כשאת חולה, לא?‬
‫או פניצילין, או אספירין כשכואב לך הראש?‬
‫מפני שאני רוצה לחוות את זה. אני רוצה להרגיש את זה!‬
‫זין. אלוהים אדירים! אני לא רוצה לדבר על זה, ‬
‫- אני רק רוצה לעשות את זה. זין! - בסדר.‬
‫טוב, את מסוגלת.‬
‫פתיחה של תשעה סנטימטרים.‬
‫אדוני, אתה צריך כוס מים?‬
‫לא, אני בסדר. אני באמת בסדר.‬
‫אדוני, בבקשה אל תתעלף בחדר הלידה שלי.‬
‫אם אתה מרגיש סחרחורת, צא החוצה, טוב? שניכם, בבקשה.‬
‫את יודעת מה, אולי אני... אצא לשאוף אוויר.‬
‫אשאף אוויר. אתם תסתדרו.‬
‫כן, אנחנו נסתדר. נתראה אחר כך. טוב.‬
‫- רוצה ללכת גם? - לא.‬
‫אני לא הולך לשום מקום.‬
‫זין.‬
‫- טובין, תפסיק. - טוב, סליחה.‬
‫- טובין, אתה ממשיך. - סליחה.‬
‫- זה ממש מעצבן. - טוב. הבנתי.‬
‫- אני לא מתרכזת. - טוב.‬
‫זין.‬
‫- טובין, תזיז את הראש שלך! - טוב, כן.‬
‫יפה, קרלה. את נהדרת. זה נראה טוב.‬
‫טוב, הנה ראש. אתה רוצה לראות את זה?‬
‫כן.‬
‫טוב, קרלה. נהדר.‬
‫את מסוגלת. את בהחלט מסוגלת.‬
‫אני רוצה שתיתני לי דחיפה גדולה. קדימה.‬
‫קחי נשימה עמוקה ותני דחיפה גדולה, טוב?‬
‫יפה. תמשיכי. תמשיכי.‬
‫הצלחת! הצלחת! הצלחת!‬
‫נהדרת! תמשיכי.‬
‫טוב, נהדר!‬
‫אלוהים.‬
‫יפה מאוד, קרלה. כל הכבוד.‬
‫אלוהים.‬
‫נו?‬
‫בת.‬
‫בת!‬
‫- זה נהדר. והיא בסדר? - היא יפהפייה.‬
‫חמש אצבעות וחמש בהונות? יפה ומושלמת?‬
‫- כל זה, כן. - אלוהים.‬
‫- אני לא מאמין שזה קורה. - אלוהים.‬
‫- זה קורה. - נכון.‬
‫אנחנו אבות.‬
‫משגיחים עליה למשך 24 שעות, ואז היא תשתחרר.‬
‫כולנו נוכל לטפל בה.‬
‫- היית מדהימה. - תודה.‬
‫ממש...‬
‫מדהימה.‬
‫מה שלום אנדי?‬
‫נותנים לו נוזלים. מצבו יציב.‬
‫מצחיק, חשבתי שאתה זה שיתעלף.‬
‫כן, גם אני.‬
‫אבל לא.‬
‫נשארת שם והחזקת את היד שלי ו...‬
‫עזרת לנקות את הדם, וחתכת את חבל הטבור.‬
‫זה היה כל כך מדהים, לראות את הראש שלה מגיח, ו...‬
‫ואני מרוצה שאני האדם הראשון שראה אותה.‬
‫אני כבר רוצה להחזיק אותה. איזו הרגשה זו?‬
‫הרגשה נפלאה.‬
‫אתה יכול להוריד את הכובע? אתה נראה מגוחך.‬
‫סליחה.‬
‫אבל, כן, זה היה נפלא.‬
‫חשבת לשנות את דעתך אחרי שראית אותה?‬
‫למה? אתה מתחרט?‬
‫לא, להפך.‬
‫אני רוצה את זה עכשיו.‬
‫אני אוהב אותה עכשיו.‬
‫באופן מיידי.‬
‫אז אני לא יכול לדמיין איך את מרגישה.‬
‫אני רק אומר שאם שינית את דעתך, זה...‬
‫אני בהחלט מבין. אנחנו שמחים שהבאנו אותך עד כאן, את מבינה?‬
‫כן.‬
‫לא, אני...‬
‫יפה מצדך שאתה מציע.‬
‫כן, זאת אומרת...‬
‫אני באמת חיה בעולם של אחת.‬
‫צדקת לגבי זה.‬
‫יש לי בעיות.‬
‫אעשן ג'וינטים ואשכב עם גברים שאני לא מכירה.‬
‫אולי אני לא יודעת להגיד לא.‬
‫מעולם לא ידעתי. אם משהו נקרה בדרכי, אני מרשה שזה יקרה.‬
‫ואני אוהבת להיות בדרכים. אני מרגישה שם בטוחה, אבל...‬
‫זה לא מתאים לילדה.‬
‫ואולי להיות אימא ישנה אותי, אבל...‬
‫אבל לא אוכל להסתכן בכך איתה אם זה לא ישנה אותי.‬
‫הייתי חסרת אחריות כל חיי.‬
‫זה הדבר האחראי הראשון שאני עושה.‬
‫אני לא מסוגלת להיות עם אנשים יותר מכמה ימים, אבל...‬
‫שכחתי מזה בשבועות האחרונים.‬
‫כי אתם האנשים המדהימים ביותר בעולם.‬
‫כן.‬
‫אתם תהיו ההורים הטובים ביותר שיש.‬
‫ננסה.‬
‫תודה רבה לך.‬
‫תפסיק!‬
‫אלוהים.‬
‫הי.‬
‫אני רוצה לספר לך סיפור על אימא שלך.‬
‫ואספר לך אותו עכשיו, כשאת לא יכולה לענות לי, ‬
‫ואת לא מתבגרת שחושבת שמגיע לה הכול, ‬
‫ולמקרה שלא תוכלי לפגוש אותה כמה שתרצי בחיים.‬
‫זה יהיה חבל מאוד, כי אני אומר לך עכשיו, ‬
‫היא ממש מדהימה.‬
‫היא נשאה אותך ברחם כמו גדולה‬
‫והיא ילדה אותך בלי רגע של פחד.‬
‫אני יודע שתשאלי אותי למה היא לא בסביבה.‬
‫לפני הרבה זמן, לפני שהיו ערים, ‬
‫בני האדם היו נודדים כל הזמן.‬
‫הם היו ציידים-לקטים, והחיים שלהם היו קשים וחסרי רחמים, ‬
‫אבל היה להם גם מעין חופש.‬
‫אימא שלך היא ציידת-לקטת כזו, ‬
‫אבל היא נולדה בתקופה הלא נכונה.‬
‫אז היא לא יכולה לקחת אותך איתה, ‬
‫כי החברה הזו לא מאפשרת את זה.‬
‫אז את יכולה להיות איתנו לזמן מה.‬
‫אנחנו לא ציידים-לקטים בשום אופן.‬
‫אנחנו קפיטליסטים.‬
‫לא היינו שורדים בטבע אפילו שנייה, כי...‬
‫אין שם מסעדות, אין חנויות טבע או מטפלים, ‬
‫או בתי חולים כשתחלי.‬
‫או ספרים שתוכלי לקרוא, או סרטים שתוכלי לראות.‬
‫כלום. ואנחנו אוהבים את הדברים האלה, נכון?‬
‫אז יש לך הזדמנות לכייף איתנו, נכון?‬
‫הספר שלי.‬
‫הספר שלי, אבא. תפסיק.‬
‫שעת סיפור זה בשבילה, לא בשבילך.‬
‫סליחה. אבל זה כל כך טוב, נכון, ג'ון?‬
‫- כן. - כן.‬
‫על מה דיברתי?‬
‫על "כפית עליזים".‬
‫על...‬
‫על קפיטליסטים. כן.‬
‫- על קפיטליסטים. - "קפיטליסטים." כן.‬
‫- זה נחמד. אני אקבל גלידה? - כן.‬
‫ואנשים אחרים מכינים בשבילנו את הגלידה, זה נהדר, נכון?‬
‫גם אימא אוהבת גלידה.‬
‫- באמת? - כן. בפעם הקודמת קנינו שתי גלידות.‬
‫היא נתנה לך... אימא נתנה לך שתי גלידות בפעם הקודמת?‬
‫שתיים? לילדה כזו קטנה?‬
‫- טוב. - טוב.‬
‫גלידה זה טעים, נכון?‬
‫את יודעת, אולי לא שתיים, ‬
‫אבל גלידה זה בסדר. רק לא שתיים.‬
‫זה הרבה סוכר.‬
‫- טוב, נלך לישון? - כן.‬
‫בסדר, תישני.‬
‫לעצום עיניים.‬
‫תתחילי לישון.‬
‫טוב, קדימה. תעצמי את העיניים.‬
‫ילדה טובה.‬