Hyviä uutisia, Pioni-neiti.
Sinulla on näköjään uusi hilkka.
Amiraali Pietaryrtti.
Olet palannut voittoisana pitkältä matkalta alamaailmaan.
Suloinen Kurjenmiekka niin tyylikkäässä leningissä.
Siinä mehiläiseni ovat varattuina ja kiireisinä.
Suoraan sanottuna kuka tarvitsee juhlia, kun on puutarha?
Tämä on kauden tärkein seurapiiritapahtuma.
Ahkera vai tuskin ahkeroiva?
Kuolema. Mitä teet puutarhassani?
Tulin katsomaan sinua. Näyttämään uutta asuani.
Hitto. Olet laittautunut.
Niin. Sain asiani järjestykseen. Olin masentunut, kun viimeksi puhuimme.
Nyt menee hyvin.
Mitä tapahtui? Saitko levättyä vai…?
Työriippuvaiset eivät pidä lomia.
Mutta ajattelin asioita eri tavalla. Piti muuttaa näkökulmaa. Ei muuta.
Vau. Selvä. Kerro minulle.
No, tunsin olevani ankara itselleni.
Olen hemmo, jota kukaan ei halua nähdä.
Ihmiset eivät pidä ajatuksesta maata mullassa matojen ryömiessä kasvoista.
Eivät niin.
Sitten aloin ajatella.
Mitä elämä on ilman kuolemaa? Se kaikki on osa samaa prosessia.
Aivan kuin nämä kukat.
Ne kasvavat mullassa, joka on periaatteessa jätettä.
Sitten ne kukkivat ja lopulta mädäntyvät ja muuttuvat mullaksi.
Sama tapahtuu yhä uudestaan.
Se on kehä, muru. Tyyppien pitää kestää se.
Aivan. No, olen iloinen, että voit paremmin.
Puku on upea.
Niin. Ajattelin, että sinäkin tarvitsisit uutta tyyliä.
Mitä vikaa tyylissäni on? -Kyse ei ole siitä vaan tunteesta.
Käytä vaatteita, joissa tunnet olevasi oma itsesi.
Vaatteiden pitäisi saada tuntumaan parhaalta, ei kakkoselta.
Et voi kävellä ympäriinsä muiden odotusten rajoittamana.
Sinulla on töitä, nti Dickinson.
Sinulla on satoja julkaisemattomia runoja, parhaita ikinä.
Sinulla on myös aikaraja.
En tiedä, ehditkö tuossa asussa.
No, mitä sinusta minun pitäisi pukea? Tuollaisen puvunko?
En voi kertoa sitä.
Sinun pitää kysyä itseltäsi: "Mikä toimii minulle?
Mikä saa minut menemään syvemmälle kuin koskaan aiemmin?
Menemään pidemmälle kuin olen ikinä matkustanut?"
Sinulla on töitä. Tarvitset univormun.
Kuule, minusta tämä mekko on aika jäykkä. Haluaisin jotain joustavampaa.
Hanki tarvitsemasi, Emily. Ole oma itsesi. Aika kulkee nopeasti.
On runoja kirjoitettavana.
Paholaismaiset paholaisen napit.
Onnistu nyt.
Vinnie!
Niin? -En saa tätä tyhmää mekkoa pois.
Voitko avata nappini? -Miksi riisut? On keskipäivä.
Minun pitää kirjoittaa, enkä saa henkeä tiukassa korsetissa.
Toivottavasti et saa vieraita.
Kuka käy luonani?
Siinä.
Naisten asut nykyään ovat idioottimaisia.
Pitäisi itse voida pukea ja riisuutua.
Se on aikuisen perusvaatimus.
Emily Dickinson, miten kehtaat kyseenalaistaa naisen siluetin muodon?
Innoitus tarkoittaa hengitystä. Tajuatko sen?
Innoitukseen pitää voida hengittää.
Haluan voida istua pöytäni ääressä ja täyttää keuhkoni täysin.
Selvä, haluat sitä hulluna.
En halua korsettia. -Kaikilla on unelmia.
Tunnen veren virtaavan, veren ja runouden.
Mikään ei voi estää sinua kirjoittamasta, vai?
Mikään ei ole vielä estänyt.
Moni on yrittänyt.
Eivät he voi estää minua kirjoittamasta. Kirjoittaminen pitää minut elossa.
No, olen aina täällä sitä varten.
Mene.
Kappas meitä, onnellinen perhe.
Onnelliset perheet ovat erilaisia.
No niin.
No…
Ketkäs ne siinä. -Emme odottaneet vieraita.
Isä, äiti,
tulimme tekemään rauhan.
En sotinut kanssanne alun perinkään.
Onko tuo pojanpoikani?
On.
Tulkaa sitten heti sisään.
Nimettömän pikku pakanan on aika tuntea Cookie-mumminsa.
Oletteko jo valinneet nimen?
Melkein. -Luoja, mikä siinä kestää?
Haluaisimme antaa suvun nimen. -Niin pitääkin.
Ennen sitä haluamme tietää, millainen sukumme on.
Mitä ihmettä se tarkoittaa?
Isä, haluan puhua eräästä asiasta kanssasi.
Sain tietää uudesta oikeusasiasta, ja jos sinua kiinnostaa,
voisimme hoitaa sen yhdessä.
Luulin, että perustit oman yhtiön.
Tämä tapaus vaatii kaiken energiani -
mutta myös sinun tasoistasi asiantuntemusta.
Ymmärrän.
Jatka vain.
Mikä tilanne on?
Nuori vapaana syntynyt musta nainen nimeltä Angeline Palmer -
työskenteli täällä kaupungissa Shaw'n perheelle.
Me tunnemme Shaw't.
Kyllä. Kunniallisia ihmisiä. -Eivät aivan.
Katsokaas, Shaw'n perhe kehitti juonen -
myydä Angeline orjaksi Georgiaan 600 dollarista.
Angelinen veljet pelastivat hänet -
viemällä hänet talosta ennen kuin Shaw't lähtivät -
mutta jäivät kiinni ja saivat syytteet sieppauksesta ja pahoinpitelystä.
He ovat nyt vankilassa ja haluaisivat meidän edustavan heitä.
Tämä on hankala asia. Shaw'n perheellä on hyvät yhteydet.
Miksi haluamme tällaista huomiota Dickinsonin nimeen?
Juuri siksi meidän pitäisi ottaa tapaus.
Myönnetään se, isä. Dickinsonin nimellä ei mene kovin hyvin juuri nyt.
Sinun patavanhoillisen Whig-puolemeininkisi ja minun, no,
heikkouteni vuoksi -
meillä ei ole ollut hyvä vuosi.
Tapauksen hoitaminen antaisi uuden merkityksen Dickinsonin nimelle.
Se tarkoittaisi, että puolustimme sitä, mikä oli oikein.
Yksi oikein, kaksi nurin.
Mitä kudot?
Näet sitten. Kaikki näkevät. -Näkevät mitä?
Eeppisen lankapommin tulossa.
Hyvää huomenta. On kaunis päivä.
Eikö olekin?
Kiva sää antaa puhtia.
Kukat ja mehiläiset. Siitepöly ja mesi.
Saa oloni villiksi.
Kunpa hurmaava herrasmies veisi minut ilottelemaan.
Selvä, Maggie on kiimainen.
Etsin Emilyä. Onko hän kotona?
Hän kirjoittaa yläkerrassa. -Onko sinulla jotain hänelle?
Jos hän kirjoittaa, en halua häiritä.
Hän kirjoittaa aina tai ajattelee. Emilyn täytyy ajatella.
Meidän muiden ei tarvitse.
Mene vain ylös. Hän ilahtuu.
Yksi oikein. Kaksi nurin.
Sotani on kätketty kirjoihin
Kuka siellä?
Betty. Tule sisään.
Olet kiireinen.
Ei haittaa. Onko jokin vialla? Ethän saanut sanaa Henryltä?
Ei mitään Henryltä. Olen melkein luopunut sen suhteen.
Olen todella pahoillani. Kunpa voisin tehdä jotain.
Kuuntele. Siksi tulin.
Olet yrittänyt auttaa minua, ja olin liian ankara sinulle.
Yritit vain antaa minulle toivoa.
Siinä ei ole mitään väärää, ei lainkaan.
Useampien pitäisi yrittää tehdä sitä toisilleen.
Enpä tiedä, Austin.
Olen jo hyväksynyt sen, ettei perintöni ole politiikassa.
Todellinen perintöni ovat ihmiset täällä, perheeni ja lapseni.
Ajattele sitten lapsiasi. Angeline oli 11-vuotias.
Ajattele Emilyä sen ikäisenä.
He yrittivät myydä hänet muukalaiselle 600 dollarista.
Taidat todella välittää tästä.
Kyllä. Asioiden on aika muuttua.
Vuodenajat muuttuvat, yhteiskunnat myös.
Voimme joko olla osa uutta maailmaa -
tai murentua tomuksi.
Otamme tapauksen.
Ihanaa. Pelkäsin, että ilmoitat muuttavasi Nebraskaan.
Ei. Hän jää Amherstiin ja yrittää tehdä siitä paremman paikan.
Antaisitko hänet takaisin? -En.
Kuule, tarvitsisin apuasi yhdessä asiassa.
Mikä se on?
Haluan tehdä uuden mekon.
Minulla on vähän tilausruuhkaa.
En halua, että teet sen minulle. Haluan tehdä sen itse.
Itsekö? -Niin.
En ole hyvä ompelemaan,
mutta on tärkeää, että teen sen itse.
Mekon, jossa voin kirjoittaa. Mekon, jossa voin elää.
Asiantuntijaneuvosi olisivat siis tarpeen,
koska en ole varma, onko tällaista mekkoa ollut aiemmin.
Autan mielelläni.
Pidän uuden mallin haasteesta.
Hienoa.
Ota tuoli.
Ennen kuin tytöt vievät vauvan pois, kerrotteko nimen?
No, kyllä. Voimme kai kertoa.
Sue, haluaisitko kertoa?
Kävisikö sir Kakkakone? -Osuva.
Odotamme innolla. Miksi kutsumme pikkuista?
No, Austin ja minä päätimme…
Mitä? -Ei, jatka vain. Sano se.
Kuka se voisi olla? -Joku on ovella.
Tulossa!
Herranen aika, minkä komean miehen näen edessäni?
Olen eversti Thomas Wentworth Higginson.
Tulin tapamaan suurta runoilijaa, Emily Dickinsonia.
Mikä se on? -…nimen eri aikaan.
Emilylle on vieras.
Emilyllekö? Kuka?
Armeijan mies, korkea-arvoinen upseeri, huisin komea.
Hänen nimensä on Wintwig Hansworth Tompton Popcorn.
Onko sinulla aivohalvaus? -Sano se hitaasti.
Hemsworth Wiggleston Tenterhooks.
Mitä?
Eversti Thomas Wentworth Higginson.
Tyttärenne Emily Dickinson on minun -
kirjeenvaihtotoverini.
Kirjeenvaihtotoveri? Tarkoitatteko…?
Onko hän kirjoittanut teille? -On.
Monta kirjettä ja runoa.
Erinomaisia runoja.
Emilyn sanat, hänen hienostuneet, tarpeelliset sanansa,
ovat olleet palsamia sodan kärsimysten keskellä.
Jotenkin… Olen ollut etulinjassa.
Silti hän on onnistunut kuvaamaan kokemuksen.
Miten on mahdollista, että nainen niin kaukana taistelukentältä -
näyttää kertovan sen syvimmät ja synkimmät totuudet?
Minun piti tulla tapaamaan häntä,
näkemään hänen kotinsa ja tapaamaan hänen perheensä.
Milloin tajusitte ensi kertaa hänen olevan nero?
Kiedon koko olevaisuuden tähän mekkoon. Matkustan tietoisuuden rajoille.
Selvä. Et halua laahaavaa helmaa.
Tietoisuus on samea.
Kyllä.
Sen pitää olla helppo pestä, jotta voin pitää sitä joka päivä,
kun käyn kokemuksen kaikki ulottuvuudet läpi.
Sitten sen pitää olla valkoinen. Se on helpoin pestä.
Valkoinen mekko?
Kyllä. Tehty valosta, jota on vain keväällä.
Oikein kiva. Entä rakenne?
Hakoja, koukkuja, nappeja?
Jos nappeja on liikaa, tarvitsen apua. -Mitä jos napit ovat edessä?
Sitten voit pukea sen itse.
Mekko etunapeilla? -Se on erilainen.
Se on innovatiivinen!
Napit ylös asti edessä. -Ihana.
Puhutaan nyt muodosta.
Tässä me todella otamme kantaa.
Turnyyri, alushame, vanne?
En halua sellaisia. Haluan kevyen. Kerron, mitä muuta en halua.
Tätä. -Eikö korsettia?
Haluan mekon mahdollistavan elämisen joka tilaisuudessa.
Korsetti tekee liioista asioista mahdottomia.
Kerron pikku salaisuuden. En käytä korsettia.
Hitto. Näyttääkö kehosi tuollaiselta?
Kyllä ja ei. Muotoilen mekkoa kuminauhalla.
Näytän silti tyylikkäältä… -Totta.
…mutta kuminauha antaa hengittää, kun kumarrun kaupassani.
Kävisikö se sinulle?
Enpä tiedä. Ehkä vailla muotoa. Puhdasta muodottomuutta.
Siinä riittää tilaa hengittää, mutta hyvä on.
Ei korsettia, ei kuminauhaa, univormu työskentelyyn.
Siitä nousee kysymys apuvälineistä.
Jatka vain. -Mitä työkaluja työsi vaatii?
Esimerkiksi minulla on saksia, sormustimeni…
Tarvitsen vain lyijykynän ja pari paperia. -Hyvä on.
Oletan, että haluat kantaa niitä mukanasi, kun inspiraatio iskee.
Pitää paikkansa.
No, sitten tarvitset ehdottomasti…
Taskuja. -…taskuja.
Emily, sinua tultiin tapaamaan.
Istukaa alas. -Vieras.
Vierasko? Kuka?
Eversti Whatsworth Bentley Tiddlywinks.
Eversti Thomas Wentworth Higginson?
Aivan. Niin minä sanoin.
Onko hän täällä kotonamme?
Alakerrassa perheesi kanssa odottamassa. -Voi luoja.
Mitä hän täällä tekee? En sanonut haluavani tavata.
Suhteemme on tekstiä.
Huolestuttaako, ettei hän pidä sinusta?
En tiedä, mitä hän ajattelee. Kuvailin itseni pienillä termeillä.
Kerroin olevani pieni kuin peukaloinen ja että hiukseni ovat kastanjanruskeat.
Ymmärrän. Huijasit siis häntä.
En voi mennä alakertaan. Meidän pitää keksiä tekosyy. Kerro hänelle…
Kerro, etten ole pukeutunut.
Että Betty ottaa minusta mittoja. Hänen pitää palata toisena päivänä.
Hyvä on. Minä yritän.
Ennen sitä on velvollisuuteni kertoa,
että hän on komeimpia näkemiäni miehiä.
En välitä. En rakasta häntä. Halusin vain palautetta runoihini.
En ole valmis tapaamaan. En lähelläkään.
En ole kirjoittanut riittävästi. Vasta aloitan. Vie vuosia olla valmis.
Et siis pahastu, jos viettelen hänet.
Tee tarvittava. Kunhan saat hänet pois täältä.
Uskomatonta, että hän tuli.
Voi luoja. Sue. Entä Sue? Suuttuuko Sue?
Miten juotte teenne, eversti?
Lienette nälkäinen pitkän matkan jälkeen.
Tuonko palan paahdettua kinkkua?
Voi, ei. Ei kiitos. Olen kasvissyöjä.
Onpa eettistä.
No, sitten tuon kasviksia. Pikku hetki.
Voisitteko riisua takkinne? Levitätte sisällissodan tomua kaikkialle.
Cookie-mummi, voimmeko jutella?
Kuuntele ja kuuntele kunnolla.
Tuo mies tuolla on hyvin tärkeä.
Hän on kirjoittaja, ajattelija ja vallankumouksellinen.
Hän tuli tänne asti, koska hän ihailee Emilyn runoja.
Etkö ymmärrä? Hän voi jonain päivänä olla vastuussa Emilyn perinnöstä.
Tarjoilemme siis hänelle teetä -
ja käytämme parhaita astioitamme.
Jos hän pyytää kahvia,
tarjoilemme sen suolattoman voin ja munien kera,
kuten Säästeliäs kotirouva ehdottaa. Ymmärrätkö?
Susan Gilbert, olet todella kova ämmä.
Kaikki hyvin?
Kyllä, keitämme teetä eversti Higginsonille.
Missä Emily on?
Pikku ongelma.
Hän ei tule alas.
Hän tullee pian alas. -Kamalan töykeää.
Luulin, että opetimme hyviä tapoja, mutta isän työt eivät lopu.
Ei suinkaan. Hän varmaankin kirjoittaa.
Kuvittelen, että kun hän on syvällä ajatuksissaan, aika katoaa.
Haluaisitteko kermaa ja sokeria? Sanokaa vain.
Ei. Juon sen sellaisenaan.
On kunnia tavata taiteilijan perhe.
Kertokaa Emilystä. Millainen hän on?
Pikku yksityiskohdat.
Loppujen lopuksi pientä elämää elävät ihmiset tekevät suuria asioita.
No…
Emily on ainutlaatuinen.
Hän on vähän outo. -Hän ei osaa ommella, kokata eikä siivota.
Mutta hyvä leipomaan. -Hän pitää paljon kukista.
Hän puhui mehiläisille.
Mitä sille mehiläiselle kävi?
Hän on ainutlaatuinen, kun asiaa ajattelee.
Kyllä vain. Hän on todellakin perheen hullu.
En ole varma siitä.
Vai hullu? -Kyllä vain.
Siis me muut olemme aika normaaleja.
Maa sodassa.
Jakautunut, miehiä kaatuu.
Tämä on kannanotto eristyksestä ja turvallisuudesta.
Minä olen nainen.
Miehet kuolevat!
Ja minä kuolen -
kudottuna elämäni yksityiskohtiin -
kuten me kaikki.
Oletko sinä isäni? -Olen sinun… Olen hänen isänsä.
Olla ansassa Dickinsonina.
Tuo ei muuten ole Emily. -Ei, tämä…
Minä luulen…
Kyllä. Tämän pitäisi toimia.
Siinä se on.
Uudenlainen mekko -
uudenlaiselle runoudelle.
Etkö varmasti halua, että teen sen?
Se veisi pari viikkoa. -Ei. Haluan tehdä työn itse.
Kiitos, kun autoit unelmoimaan tänään.
Mitä kerron perheellesi?
Kerro, etten voi tulla alas.
Kerro heille,
että kirjoitan.
Tiedätkö mitä?
Vaikken voi muuttaa maailmaa,
kirjoitan silti.
Vaikkei kukaan välitä.
Vaikkei sillä ole merkitystä,
että oli henkilö nimeltä Emily Dickinson, joka istui -
tässä pikku huoneessa -
päivästä toiseen -
ja kirjoitti asioita muistiin vain, koska tunsi ne.
Ihanaa teetä.
Hei. Olen Vinnie.
Thomas Wentworth Higginson.
Voit kutsua Wentworthiksi.
Ehdottomasti.
Näpit irti. Hän on minun.
Nyt kun Lavinia on täällä… -Kiimainen.
…ehkä teemme suuren paljastuksen.
Ennen kuin tulitte, olimme kertomassa vauvamme nimeä.
Valitsitte vihdoin nimen.
Kyllä se kestikin. Lapsi on nelikuinen.
Kerro jo!
Hyvä. Kuka sanoo sen? -Itse asiassa vauva sanoo sen.
Eikö niin, Sue? -Kyllä.
Hän on kirjoittanut kirjeen.
Vau, hän on kirjeen kirjoittaja. Tulee tätiinsä.
Se on osoitettu teille, hra Dickinson.
Luenko sen? -Ole kiltti.
Muista oikea ääni.
Onko ääni?
"Rakas isoisä,
olen ollut tässä suuressa maailmassa monta päivää -
enkä ole vielä saanut nimeä."
Kyllä vain. Emily on se hullu.
"Äitini sanoo, että sinulla on oikein kiva nimi,
ja saatan pyytää, voinko saada samanlaisen.
Jos suostut siihen, että kovin pikkuruinen mies -
voisi saada niin suuren nimen kuin omasi, kerro minulle."
Nimeämme Edward-vauvan sinun mukaasi.
Siis sinun luvallasi.
No, se on pitkän elämäni suurin kunnia.
Oi, Edward. Edward-vauva.
Sanomme häntä Nediksi. -Ned-vauva.
Tämä on kaunista.
Vauvalla on nimi. -Betty, en tiennyt, että olet yhä täällä.
Autan Emilyä uuden mekon kanssa.
Minä lähden nyt.
Onnea teille.
Kiitos.
Ja valmistaudu.
Tilaan paljon pyhäpukuja pojanpojalleni nyt,
kun hänellä on ristimänimi.
Odotan innolla pikku Nedin kirkkoon tuomista -
ja muiden isoäitien kateelliseksi saamista.
Juuri siitä uskonnossa on kyse.
Hei.
Tuo on Betty. Hän tekee vaatteemme.
Niin. Ja hän on Amherstin paras ompelijatar.
Suokaa anteeksi pikku hetki.
Ihana univormu.
Hän taitaa pitää meistä.
Tuleeko Emily ikinä alas?
Anteeksi, Betty.
Olethan Betty?
Anteeksi. Kuka haluaa tietää?
Antakaa anteeksi.
Olen eversti Thomas Wentworth Higginson.
Minulla on ollut kunnia palvella Unionin ensimmäisen mustan rykmentin kanssa.
First South Carolina Volunteers.
Ehkäpä tunnette sen.
Taistelitte Henryn kanssa.
Ei.
Hän taisteli yksin. Hän ja hänen miehensä.
He aseistivat itsensä ja juoksivat kohtaamaan vihollisen.
Se oli rohkeaa.
Oli taistelu. Oikeastaan kahakka, mutta hurja.
Konfederaatit marssivat Beaufortiin,
ja South Carolina Volunteers pysäytti heidät, väijytti.
Henry oli heidän mukanaan.
Onko hän…?
Henry selvisi taistelusta. Hän on…
Hän on elossa.
Ja suloisin asia puhurissa kuullaan
Ja hurja pitää olla myrskyn
Joka voi nöyryyttää pikku linnun
Joka piti niin monet lämpimänä
En uskaltanut toivoa.
Ja…
Toin teille jotain.
Henryn kirjeet.
Vihdoin toimitettu.
Sanon aina, että hieno kirjoitus löytää tavan tavoittaa yleisönsä.
Rouva.
Olen pahoillani, ettei hän ole tullut vielä alas.
Ei minua haittaa.
Odotan tarvittavan ajan.
Mitä on tunti tai pari Emilyn kaltaiselle runoilijalle?
Voi joutua odottamaan vuosisatoja ymmärtääkseen häntä.
Kuulkaa, sanottiin, että vanhoissa irlantilaisissa sodissa -
klaaneilla oli sopimus.
Että vaikka sodasta tuli kuinka verinen,
vaikka kuinka monia teurastettiin,
runoilijat pitäisi aina säästää.
"Älkää tappako runoilijoita",
koska runoilijoiden piti olla jäljellä kertomassa tarina.
Tämä oli runoilija Se on se joka
Suodattaa mahtavan merkityksen
Tavallisista tarkoituksista
Ja kovin huikean ruusuöljyn.
Minulla on lintu keväällä
Aurinko tavoitti juuri aamun
Kesän loppu on ilo
Sidon hattuni Laskostan saalini
Syksy valvoi kutomistani
Ei ole kirjan vertaista fregattia
Talvella huoneessani
Se alkoi aikaisin
Otti koirani
Ja kävi merellä
Emily, tule!
Kellarin merenneidot Tulivat etsimään minua
Tule, Emily.
Odottakaa minua.
Olen tulossa.
Tekstitys: Jari Vikström