Hei.
Mitä sinä haluat?
Tiedän, että olemme sodassa,
mutta toivon tulitaukoa tänään,
jotta voimme mennä yhdessä Frazarin hautajaisiin.
Minä en mene.
Mitä sinä höpiset? Sinun täytyy. Frazar oli luokkatoverisi.
Yksi parhaista ystävistäsi. -Tiedän sen itsekin.
Enkä halua katsella, kun isä esittää tunteneensa Frazarin -
ja käyttää tämän kuolemaa kaupungille leveilyyn.
Voin surra häntä yksin.
Jos et ole siellä, koko kaupunki puhuu isästä.
Käännät tämän itseesi. Etkö voi kerrankin ajatella perhettä?
Minulla on oma perhe. Palaan sen luo.
Missä Sue on? Hän on samaa mieltä kanssani.
Sue ja minä laitamme nyt lapsemme muun edelle.
Ehkä ymmärtäisit, jos sinulla olisi lapsi.
Jos olisi, opettaisin hänet suojelemaan perheensä mainetta -
ja tulemaan, kun se on tärkeää.
Luoja, Emily. Mitä sinulle tapahtui?
Olit ennen kovin -
epäsovinnainen, ja nyt olet aivan kuin isä.
Menepä nyt.
Juokse pitämään isää kädestä. Muista, että lopulta valitsit hänet.
Frazar Augustus Stearns oli läpikotaisin amherstiläinen mies.
Frazar edusti kaupungin henkeä. Hän oli sen ruumiillistuma.
Vaikka on tuskallista hyvästellä…
Missä Austin on?
En tiedä.
Hullua, ettei hän tullut.
Hullua, ettei kukaan heistä tullut.
Lopettakaa hulluksi sanominen. Se on loukkaavaa.
Sitä paitsi Emily on täällä.
Tälle kaupungille suurta kunniaa tuonut sankari.
Tänään omistamme tämän tykin hänelle muistutuksena siitä kunniasta.
Tykin?
Minulleko?
Frazar!
Olen ei kukaan. -Olet täällä.
En voinut jäädä hautajaisistani pois.
Tämä tykki oli New Bernissä, kun nuori Frazar menetti henkensä…
Voitko uskoa tuota tyyppiä?
…tämän maan sielun puolesta.
Anteeksi. Hän on isäsi mutta kovin teennäinen.
Hän yrittää kunnioittaa sinua.
Juuri siksi lähdit sotaan. Muistatko?
Olet nyt kuuluisa, Frazar Stearns.
Ja kun tämä sota on ohi -
ja maamme toipuu tästä suuresta haavasta,
Frazar Stearnsin kaltaisten muistot -
ovat yhteinen palsamimme.
No, millaista se oli?
Millaista mikä oli? -Sota.
Pahempaa kuin kuvittelin.
Menin suoraan helvetin kitaan,
kaikista synkimpään helvettiin.
Kuten Dante.
Niin, aivan kuin Dante.
Mitä löysit sieltä? -Totuuden.
Raaimman ja rumimman totuuden.
Sodassa ei voi piiloutua.
Sitä luulee kohtaavansa vihollisen mutta kohtaakin itsensä.
Et ole ainoa, joka on ollut sodassa.
Niin kuulin. Olen pahoillani sinusta ja Austinista.
Ei se mitään.
Kaikki kääntyi parhain päin.
Opin paljon.
Niinkö? Kuten mitä?
Opin, että veljeni on toivoton tapaus ja että meillä on parempi ilman häntä.
Äiti ja Vinnie ovat yhä käsittelyvaiheessa,
mutta isä ja minä olemme entistä vahvempia.
Välittäkää aseveljillenne sydämellisimmät kiitoksemme.
En ole ollut toiveikkaampi tämän perheen suhteen.
Mitä?
Anteeksi, en taida uskoa sinua. -Mitä tarkoitat?
Tämä toivosi kuulostaa väärältä.
…kuolettavasti haavoittuneena hän kannusti miehiä -
hyökkäämään vihollisen kimppuun rautatien poikki.
Kyllä. Kiitos, kun tulitte. Paljon kiitoksia. Arvostan sitä.
Siinähän sinä olet.
Hitonmoinen puhe. Upeaa työtä.
Todella oivaa.
Kiitos, Ithamar. Mukava kuulla.
Olen todellakin sitä mieltä. Anteeksi, että epäilin sinua.
Olet täysin Unionin puolella.
Kyllä. On ikävä ajatella, että joku luuli muuta.
No, tiedät, että kaupunki pitää kunnon paluutarinasta.
Ikävä, ettei perheesi ollut näkemässä.
Olimmepas. -Evelina!
Onnittelin juuri isääsi erinomaisesta muistopuheesta.
Niin, se oli loistava. Edes Lincoln ei olisi puhunut paremmin.
Ei todellakaan. Olet aina ollut hyvä puhumaan, Edward.
Se saa ihmettelemään, miksi jätit politiikan.
Enpä tiedä.
Ehkä siinä on ajateltavaa.
Mukavaa päivänjatkoa molemmille.
Samoin, Conkey.
Hyvää työtä. Olit loistava. -Oletko todella sitä mieltä?
Ehdottomasti.
En ole ikinä ollut ylpeämpi tyttärenäsi.
Tule. Kävellään kotiin. Kevätkukat kukkivat.
Hyvä on.
Hra Dickinson.
Sue, sinä tulit.
Tietenkin. -Ilman aviomiestäsi.
Hän vahtii vauvaa. Olemme virallisesti luopuneet sukupuolirooleista kotonamme.
Vieläkö te kaksi toimitatte Drum Beatiä?
Tarkoitatko presidentti Lincolnin lempilehteä?
Ehdottomasti. Miten niin?
Haluaisin jättää artikkelin nimettömänä.
Se oli kivaa. -Kyllä.
Keskustelin ensi kertaa narsissien kanssa.
Tee sitä useammin. Ne ovat hyviä kuuntelemaan.
Kyllä vain. Ne nyökyttelivät kaikelle sanomalleni.
Se oli oikein mukavaa.
Kuule, Em, on ollut tarkoitus puhua eräästä asiasta.
Mistä?
Se on aika tärkeä palvelus minulle.
Mitä voin tehdä, sen teen Vaikka se olisi pieni kuin narsissi
Narsissi, varsin nokkelaa.
Niin… Voisitko astua toimistooni?
Pyydän anteeksi sotkua. -Aivan kuin ryöstön jäljiltä.
Niin. Kävi ilmi, että perinnön tekeminen on kovaa työtä.
Mutta selvitin vihdoin, mitä jätän ja kenelle,
miksi tarvitsen sinua.
Selvä.
Haluan sinut testamenttini toimeenpanijaksi.
Minutko? -Kyllä, sinut.
Tiedän, että pyyntö on epätavallinen.
Mutta toimeenpanijan täytyy olla täysissä sielun ja ruumiin voimissa,
toteuttaa viimeinen tahto pilkulleen,
puhua toisen puolesta, kun tämä ei enää pysty,
ja häneen pitää voida luottaa täydestä sydämestään.
Isä. En tiennyt, että ajattelet minusta noin.
Niin. Yleensä rooli tulee vanhimmalle pojalle,
mutta tässä perheessä on käynyt toisin.
No, älä huoli, isä.
Poika palveluksessasi. Ehket huomannut häntä aiemmin.
Tunnustan, etten huomannut. Mutta aina ehtii.
Istu alas. -Kyllä. Kiitos.
Ei. Ilo on minun.
Herra. -Kyllä. Hyvä poika.
Nopeasti nyt.
Kaikki hyvin?
Valmis, kun sinä olet. -Erinomaista.
Minä, Edward Dickinson, järjissäni ja arvostelukykyisenä,
julistan tämän olevan viimeinen tahtoni ja testamenttini.
järjissäni ja arvostelukykyisenä viimeinen tahtoni ja testamenttini
Massachusettsin Cambridgessa nimeni tähän testamenttiin
Testamentti
Asento!
No, hitto.
EV. HIGGINSON BEAUFORT, ETELÄ-CAROLINA
Emily.
Kuulitko viimeisen testamenttauksen?
Kyllä. Tietenkin. Anteeksi… Kyllä.
"Amherst Collegen säätiölle testamentataan 1 000 dollaria."
Hyvä. -Niin.
Olit hetken mietteissäsi. -Tiedätkö, mitä ajattelin?
Sinun pitäisi perustaa stipendi.
Stipendikö?
Niin, mikä olisi parempi tapa laajentaa perintöäsi kuin ihmisiin sijoittaminen?
Kaiken ei tarvitse olla nimi rakennuksessa.
Sehän on nerokasta. Aivan nerokasta.
Johan nyt. Austin ei olisi keksinyt tuollaista.
No…
Kuule, Em…
Olen tajunnut, kuinka onnekas olen.
Perheeni tuntuu hylänneen minut viime aikoina mutta et sinä.
Olet ollut uskollinen minulle,
vaikken aina ole ollut sen arvoinen.
Sinun on täytynyt antaa minulle paljon anteeksi.
Olen siitä kiitollinen kuolinvuoteellani.
Olen aina halunnut tehdä sinut onnelliseksi.
Tiedän. Kiitos.
Me molemmat välitämme paljon tästä perheestä.
Se on totta.
Tiedän, miten vaikeaa sinulle on, kun veljesi on vastapuolella.
Pitää varmistaa, ettei meille tapahdu sellaista.
Ei. Mikään ei ikinä erota meitä.
Ei niin.
Melkein valmista.
Kyllä. Tarvitaan vain viimeinen kohta. -Aivan.
Anna tulla. -Selvä.
Perheen koti,
Main Street 280, Amherst,
sekä loput jäljellä olevasta omaisuudestani -
testamentataan -
pojalleni William Austin Dickinsonille.
Elämäni oli kuin ladattu ase
Ja hänen kuoltuaan ne testamentataan hänen pojalleen…
Hyvänen aika.
Sillä pojalla ei edes ole vielä nimeä.
Kirjoita "hänen vanhimmalle pojalleen".
Nurkassa, kunnes eräänä päivänä
Kuvitella.
Pieni nimetön veljenpoikasi voi jonain päivänä päätyä edunvalvojaksesi.
Onpa elämä hassua.
Omistaja kulki ohi, tunnisti
Ja kantoi minut pois.
Mikä hätänä, kultaseni?
Jätätkö todella -
kaiken Austinille?
Noin vain?
Kaiken tapahtuneen jälkeen? Joka ikisen asian?
Tietenkin.
Kenelle muulle?
Teille naisilleko?
Ja nyt vaellamme metsässä
Ja metsästämme vaatimia
Ja joka laukauksella
Kuvittele, miltä se näyttäisi,
jos jättäisin tyttärelleni kaiken.
Pankki repisi testamentin.
Luulisivat minua hulluksi. Nainen ei voi omistaa kiinteistöjä.
Se liittyy heidän tunteellisuuteensa.
Heidän ei voi antaa päättää itse. Siksi ne pitää jättää miehen huomaan.
Jos ei omani, niin Austinin. Jos ei hänen, niin hänen poikansa.
Suvun miehet pysyvät johdossa -
toivottavasti vielä monta sukupolvea.
On teidän naisten siunaus,
ettei harteillanne ole riippumattomuuden taakkaa.
Älä huoli, kultaseni.
Sinusta pidetään huolta.
Takaan joka tapauksessa sinulle,
että tämä noudattaa täysin Massachusettsin lakia.
Kaiku vastaa vuorilta
Kuule, minä vartuin ajatellen,
että oli onni, kun isäni on niin uskomaton mies.
Kunnianhimoinen ja erittäin vaikutusvaltainen mies,
joka voi tehdä upeita asioita ja muuttaa maailmaa.
Mutta totuus on…
Et ole lainkaan sellainen.
Anteeksi kuinka?
Olet pelkkä pelokas lammas.
Sinulla ei ole valtaa muuttaa mitään, koska sinulla -
ei ole mielikuvitusta.
Sen takia kukaan ei koskaan tiedä eikä välitä, kuka olit.
Tein virheen.
Austin oli oikeassa sinusta.
Minä olin väärässä.
Em.
Ja hymyilen niin sydämellistä valoa
Loistamaan laaksoon
Kuin Vesuviuksen laava
Olisi virrannut sen läpi
Varo! -Voi luoja!
Betty, anteeksi. En katsonut eteeni. -Ole tarkkaavainen.
Asiat sen kuin huononevat.
Suonet anteeksi. -Kerro, miten teet sen.
Ole kiltti.
Miten? Miten pidät kaiken kasassa?
Maailma on sekaisin. Rehellisesti sanottuna -
en ehkä pysty siihen enää.
Anteeksi, en vain voi. Miksi luulet, että minulla on aikaa tähän?
Mikä hätänä? -Sain juuri tietää,
että Henry liittyi rykmenttiin etelässä.
Hän kirjoitti sinulle. -Ei! Piti kuulla se postimieheltä.
Ilmeisesti Henry pystyy kirjoittamaan kirjeitä muttei perheelleen.
Helen on siis menettämässä isän,
joka ei välitä riittävästi kertoa siitä meille.
Ei. Hän välittää. Olen varma.
Hän rakastaa sinua ja Heleniä.
Ainakin tiedät, missä hän on nyt.
Konfederaation armeija lähestyy, eikä heillä ole aseita.
Olen pahoillani. -En tarvitse sääliäsi!
Ei, en tarkoittanut sitä. En ajattele selkeästi juuri nyt.
Riitelin äsken isäni kanssa.
Sitten… -Niin!
Olen pahoillani, että perheesi tuhoaa itsensä.
Maailma on sillä välin jo tuhonnut omani.
Pysy toiveikkaana.
Toiveikkaana? Toivo on vale!
Jos viettäisit päivän kengissäni, ymmärtäisit sen.
Siitä vain. Kirjoita niin paljon runoja kuin haluat.
Se ei muuta mitään.
En halua toivoa.
En lainkaan.
Toivo on tuonut vain surua.
Betty.
Ja yöllä Kun päivä on ohi
Suojelen isäntääni
Se tuntuu paremmalta
Kuin nukkua pää hänen tyynyllään
Hänen vihollisilleen Olen tappava vihollinen
Tapan kertaheitolla
Ne, joihin tähtään
Ja vedän liipaisimesta
Vaikka saatan elää häntä pidempään
Hänen pitää elää minua pidempään
Koska minä osaan vain tappaa
Minulla ei ole valtaa kuolla
Pääsit perille.
Kuoppa?
Helvetti.
"Luovu kaikesta toivosta."
Luovu kaikesta toivosta, niin löydät aidon toivon -
sieltä, mistä et ole etsinyt,
kaikista synkimmästä paikasta.
Oletko valmis?
Toivottavasti.
Sinä ensin.
Odota!
Frazar?
Ei kukaan?
Vinnie!
Se olet sinä.
Mitä sinä teet täällä?
Miltä näyttää? Yritän pitää kaikki mieheni hengissä.
Ovatko kaikki miehiäsi?
Kaikki ja ei yksikään, sinun takiasi.
Minunko?
Niin, sinun.
Jos en olisi kuunnellut koko elämääni saarnaasi -
olla vapaa, luova henki, olisin löytänyt tosirakkauden.
Mutta ei, sait minut ajattelemaan taidetta, runoutta ja kaikkea sitä roskaa,
kun olisi pitänyt keskittyä avioitumaan.
Ovatko nuo… -Runojasi?
Ovat. Tiedätkö mitä? Taidan polttaa ne.
Muuhun niistä ei ole. -Ei!
Ei, Vinnie, lopeta!
Lopeta itse. Älä vie huomiotani oikeasti tärkeältä asialta.
Älä pilaa mahdollisuuttani onneen.
Voi sinua.
Emily.
Austin? Odota. Minne viet minut?
Olen pahoillani, mutta olet hullu. Sinut on aika vangita.
Mitä? Miksi?
Jottet voi tehdä muille, mitä teit minulle.
Mitä? Mitä minä tein?
Tiedät varsin hyvin, miksi avioliittoni on katastrofi.
Tuo ei ole reilua. Tiesit, että rakastan Sueta.
En tiennyt, että siten. Sitä paitsi et rakasta Sueta.
Rakastat kirjoittaa runoja Suen rakastamisesta. Välität vain runoistasi.
Se ei ole totta.
Onpas. Tiedät sen.
Minä rakastan Sueta ja sinua.
Sitten olisit antanut meille mahdollisuuden.
Sen sijaan jatkoit runojen kirjoittamista hänelle. Et voinut estää itseäsi.
Jokainen niistä oli pikku tippa myrkkyä. Jokainen tappoi hitaasti toivomme onnesta.
Austin.
En tarkoittanut satuttaa sinua.
Et satuttanut minua.
Sinä tuhosit minut.
Olen yksin ja pelkään. Menetin äitini.
Äiti? -Syötätkö minut?
Luoja.
Isä.
Isä?
Isä.
Voi luoja.
Ei.
Ei! Isä!
Isä, ei. Ei.
Emily.
Hän on kuollut.
Kyllä. Nyt voimme olla yhdessä.
Voi ei. Se on minun syytäni. Tapoin hänet.
Hyvästele ja tule mukaani.
Olen pahoillani.
Ihan totta.
Katso. Olemme nyt kahden.
Se on täydellistä.
Ehkä meidän ei pitäisi…
Älä huoli. Kukaan ei näe meitä täällä. Olemme turvassa.
En minä sitä tarkoittanut. Kyse on… -Mitä? Etkö halua edes suudella minua?
Ei, tietenkin haluan. Kyse on vain…
Sinä näytät vähän…
Tiesin sen. En viehätä sinua enää.
Laitat sanoja suuhuni.
Anna sitten laittaa jotain muuta sinne.
Odota, voi luoja.
Luoja, Sue! -Irti minusta!
Meillä ei ollut ikinä toivoa.
Mitä tarkoitat? -Älä enää ikinä koske minuun.
Sue, odota.
Tulta!
Henry!
Hyökkäykseen!
Ei. Henry!
Tsemppiä, Henry!
Älä luovuta! Jatka taistelua!
Perheesi tarvitsee sinua.
Me voitamme!
Voitto on meidän!
Luoja.
Tekstitys: Jari Vikström